434 ■ TORELL, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER ISTIDEN. 



bottentemperatur af högst + 1° C. Ingen känd lefvande raoUusk 

 kräfver nemligen lägre temperatur än Yoldia arctica Gray (efter 

 hvilken benämningen Yoldialera blifvit gifven), och af dennas 

 förekomst i fossilt tillstånd kunna derför dragas särdeles vigtiga 

 slutledningar i klimatologiskt hänseende. Genom resultaten af 

 de hydrografiska forskningarne under Nordenskiöld's arktiska 

 expeditioner är det möjligt att med största noggranhet angifva 

 temperaturgränserna, inom hvilka ifrågavarande mussla lefver. 

 Den har befunnits vara cirkumpolär, uppträder i stor mängd i 

 Kariska hafvet och längs norra Sibirien, der vattnets temperatur 

 vid bottnen vexlar mellan 0° och — 2' C, är deremot mycket 

 sällsynt vid Spetsbergens vestkust, der bottentemperaturen är 

 + P C. (Mohn), men förekommer ymnigt i det isfylda Henloo- 

 pen-strait inom samma ögrupp. Vid Grönlands vestkust träffas 

 den sällan, men tyckes vara allmän i den nordligaste delen af 

 Baffins bay. Vid Finmarken' och Island har Yoldia aldrig fun- 

 nits lefvande, och professor Leche har anmärkt, att den ej upp- 

 märksammats vester om Nova Zembla af någon bland Norden- 

 skiöld's expeditioner. Temperaturen i hafsytan inom Yoldians 

 område torde, enligt de gjorda observationerna, under varmaste 

 delen af sommaren endast undantagsvis uppgå till + 5" C, såsom 

 vid Spetsbergens vestkust, men är säkerligen i allmänhet nära 

 nollpunkten. Att så varit förhållandet uti det haf, der den Hal- 

 ländska Yoldialeran afsattes, visa de uti densamma funna lem- 

 ningarne af Grönlandshvalen (^Balcena mysticetus) och Narhvalen 

 {Monodon inonoceros). Den förre lefver såsom bekant af hafs- 

 djur, hvilka simma i ytan inom eller i närheten af polarisen, der 

 temperaturen i allmänhet torde vexla mellan 0° och + 5° C. 

 Narhvalen uppehåller sig ännu längre mot norr, träff'as under 

 sommarmånaderna icke vid Grönland, men kommer i november 

 ned till Omenak, på den amerikanska sidan är nordkusten af La- 

 brador' dess sydgräns; vid Spetsbergen är den ytterst sällsynt, 

 men har iakttagits norr om samma ögrupp. Temperaturen i hafs- 

 ytan, der detta djur lefver, kan således icke vara mycket högre 

 än 0° C. 



