452 WIDMAN-Ä ABENIUS, OM AROMATISKA BROM ACETAMIDODERI VAX. 



eningar, som efter all sannolikhet äro sanimansatta på analogt 

 sätt, hafva redan förut blifvit framstälda af P. J. Meyer') genom 

 upphettning af fenylglycin till 140 — 150° och af Mylius^) ge- 

 nom destination af sarkosin. Dessa föreningars konstitution 

 torde kunna åskådliggöras genom följande formler: 



/CO— CHox /CO— CH. 



' >N . CJl, CH3 . N< 

 CHo— CO/ \CH^— CO/ 



C«H. . N< >N . CJl, CH3 . N< >N . CH. 



Vi hafva nu framstält ortotolylglycin och upphettat denna 

 öfver smältpunkten i den förhoppning, att en anhydrid af orto- 

 tolylglycin därvid skulle bildas på analogt sätt. Detta blir emel- 

 lertid förvånande nog icke fallet. Åtminstone hafva vi icke 

 kunnat ur reaktionsprodukten isolera någon kropp med egen- 

 skaper, som äro analoga med fenylglycinanhydridens eller med 

 den ifrågavarande, vid 159 — 160° smältande kroppens. 



Icke bättre lyckades ett försök att åvägabringa den önskade 

 vattenafspaltningen ur ortotylglycin genom inverkan af fosfor- 

 pentaklorid. Tolylglycinen sammanrefs med den eqvivalenta 

 mängden fosforpentaklorid och därpå uppvärmdes blandningen 

 helt lindrigt, till dess reaktion inträdde. Produkten tvättades med 

 vatten, hvarvid ett smetigt harts blef olöst, som var lättlösligt 

 i varm alkohol och vid lösningens kallnande afskilde sig i form 

 af en ringa mängd nålformiga kristaller. Kristallerna, hvilka 

 hvarken till utseende eller egenskaper erinrade om den ur brom- 

 acetortotoluid erhållna föreningen, voro särdeles svåra att rena 

 och hafva därför icke blifvit närmare undersökta. 



Vi hafva slutligen kommit till målet genom framställning 

 af kloracetylortotolylglycin och dennas upphettning med orto- 

 toluidin. 



') Berictte der Deutsch, ehem. Ges. X, 19*j7. 

 '-) .) » » XVII, 287. 



