ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖlUIANDLINGAR 188 7, N:0 7. 475 



som anger det sannolika antalet af tillfälliga koincidenser, ytter- 

 ligare reduceras med ungefär hälften, d. v. s. till Ye- ^ ^^^- I 

 uppfylles detta vilkor af -^j^f^ eller ungefär '^/^ af samtliga de 

 fyratio våglängderna. Undantagen utgöras af: 



l:o) Ue nio linier, som äro upptagna i tab. II. 



2:o) Linierna A = 654,7, 1 = 626,i och A=558,6, hvilka visser- 

 ligen otvunget ansluta sig till tab. I, men der skillnaden mellan ob- 

 serverad och beräknad våglängd dock något litet öfverskrider 0,5. 



3:o) Den ofvan anförda linien /, = 5.31,3, som icke passar 

 in hvarken i tab. I eller tab. II. 



Ofoerensstänmielsen mellan iakttagna och beräknade våg- 

 längder är således här dubbelt eller, om behörigt afseende fästes 

 på större a/brott i spektrum, fyra gånger större än den öfver- 

 ensstämmelse som kunde bero på en tillfällighet. 



Härtill kommer att på ett enda undantag när samtliga de 

 linier, som icke låta hänföra sig till tab. 1, otvunget och med 

 god öfverensstämmelse mellan beräknade och observerade tal låta 

 hänföra sig till tab. II, för hvilken samma lag gäller som för 

 tab. I, blott att här J = 0,oo3 9 44. 



Såsom jag i början af denna uppsats anför, trodde jag mig 

 redan för längre tid sedan finna, att vid en del enkla ämnens 

 gnistspektra differenserna mellan logaritmerna för de olika spek- 

 tralliniernas våglängder utgöra jemna multipler af samma tal. 

 Endast för den, som sjelf sysselsatt sig med noggranna spektral- 

 analytiska qvantitetsbestämningar, och som sålunda dels vunnit 

 säkerhet vid bedömandet af observationsfelens storlek, dels från 

 fysikalisk ståndpunkt fått någon ledtråd för delandet af de mycket 

 linierika spektra i särskilda grupper, torde det vara möjligt att 

 fullständigt i den angifna riktningen genomföra en granskning af 

 hela det rika observationsmaterial, som här föreligger. 



För mig har detta varit så mycket mindre möjligt, som min 

 tid sedan återkomsten från de sista arktiska resorna varit strängt 

 upptagen af andra arbeten. Men jag skall dock, innan jag lem- 

 nar detta ämne, genom nedanstående tabeller bestyrka, att äfven 



