479 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1887. N:o 7. 



Stockholm. 



Periklas vid Nordmarks grufvor. 

 Af Anton Sjögren. 



[Meddeladt den 14 September 1887.] 



Under ett den 1 September detta år vid Nordmarks grufvor 

 aflagt besök blef jag uppmärksamgjord pä ett i en ny upptagen 

 skärpning förekommande obekant mineral, som en tid förut 

 blifvit derstädes bemärkt af arbetarne samt af Disponenten J. 

 E. Janson mig redan föregående dag förevisadt. Efter under- 

 sökning för blåsrör och i tunnprof under mikroskopet samt vid 

 granskning af mineralets utseende, genomgångar och förekomst- 

 sätt kom jag till det resultat att mineralet var Periklas, der 

 talkjorden till någon del var ersatt af mangan- och jern(?)- 

 oxidul och möjligen äfven af zinkoxid. Då någon fullständig 

 analys af det för Sverige nya fyndet ännu icke medhunnits lem- 

 nas här en kort karakteristik af mineralets förekomst, utseende 

 och blåsrörsförhållande. 



Periklasen förekommer i Hausmannit, som är mer eller mindre 

 kalkförande. Vanligen sitter den i den rikare Hausmanniten i 

 större och mindre korn, från en ärtas till ett senapsfrös storlek. 

 Den har en ljust blekgrön färg (någon gång är den ofärgad), 

 glasglans, utmärkt tydliga kubiska genomgångar, så att man 

 genom spjelkning kan uttaga fullt reguliära kuber. Mineralet 

 sitter ej omedelbart inuti Hausmanniten, utan omgifves alltid af 

 en större eller mindre zon af radielt strålig, gråaktig till röd- 

 brun Brucit. Stundom är Periklasen helt och hållet omvandlad 

 i brucit. Der vatten och luft haft tillträde har kornet delvis 



