495 



Ofversigt af Konsul. Vettnisktips-Akadeniieus Förhaiidlingtu" 1887. N:o 7. 



Stockholm. 



Om skalets bildning bos Seina ojficinalis L. 

 Af A. Appellöf. 



[Meddeladt den 14 September 1887 genom S. Lovkn.] 



Hos Sepia-skalet, som till formen alltid är mer eller min- 

 dre aflångt, urskiljer man följande delar. Dess ryggsida utgöres 

 af en tunn skifva — riiggshifvan — på hvars öfre yta man ser 

 smä rundade upphöjningar; på skifvans kanter saknas dock 

 rundtomkring hela skalet dessa upphöjningar. I bakre delen är 

 skifvan försedd med en bakåt riktad spets — rostrum. A större 

 delen af skifvans undre sida är en spongiös kalkmassa aflagrad. 

 Denna massas bakre hälft begränsas på sidorna och baktill af 

 en upphöjd list, som jag kallar skalUsten (fig. 1 kv, h). Utan- 

 för skallisten och den spongiösa massan utskjuter ryggskifvan i 

 form af en tunn kant, betydligt bredare i bakre än i främre de- 

 len af skalet. 



Den nämda ryggskifvan består, såsom redan vid svag försto- 

 ring blir tydligt, af tre öfver hvarandra liggande, i sitt färdigbildade 

 tillstånd väl begränsade afdelningar. Den öfversta af dessa kal- 

 lar jag ryggplattan (figg. 1, 2, r), den mellersta midtplattan 

 (figg. 1, 2, h, fk) och den närmast den spongiösa massan be- 

 lägna inre plattan (fig. 1 p, i, fig. 2 i). I skalets närmast fram- 

 för rostrum belägna, d. v. s. äldre delar har jag dock icke lyc- 

 kats särskilja dessa tre afdelningar. Nedanstående fig. 1 fram- 

 ställer ett tvärsnitt genom ena skalhalfvan; dock sträcker sig 

 snittet icke in till midtlinien. 



Ryggplattan (figg. l,2r) är bildad af vågformigt lagrade, starkt 

 förkalkade kitinlameller. Genom denna vågformiga lagring upp- 



