498 APPELLÖr, SKALETS BILDNING HOS SEPIA OFFICINALIS L. 



Vid ett snitt genom kanten af skalet ser man, att raidt- 

 plattans understa lager fortsättas i den im-e plattans (fig. Ip, ?', 

 fig. 2 i), som börjar ett stycke innanför midtplattans yttre kant. 

 I den närmast intill raidtplattan belägna delen är kitinet förkal- 

 kadt i form af pelare, stående vinkelrätt mot midtplattan (tig. 1 

 p). Att kitinet verkligen afsöndras i en sammanhängande massa 

 och ej i form af fristående pelare, synes dock tydligt å de stäl- 

 len, der pelarne äro under bildning, d. v. s. der inre plattan tager 

 sin början; mellan och under deras nedre ändar ligger nemligen 

 sammanhängande kitin. Ett tvärsnitt af skalet visar, att pe- 

 larne mot skalets midt blifva mera otydliga, och att den inre 

 plattan der aftager i tjocklek. Mellan pelarnes öfre ändar upp- 

 träda här, såsom äfven Riefstahl framhållit, \) små runda kalk- 

 kroppar; efter urkalkning kvarstår en kitinkula, till formen full- 

 komligt motsvarande de förkalkade kropparne. Dylika kitinkulor 

 har jag i skalets främre ända, der nybildningen af dessa försig- 

 går, funnit fastsittande vid de underliggande cellernas spetsar. 

 I den bakom rostrum belägna skalkanten synas inga pelare 

 utan blott lagradt kitin. Under de färdigbildade pelarne upp- 

 träder förkalkadt kitin med tydlig lagring (fig. 1 ^); mot ska- 

 lets midt aftaga dessa lager i tjocklek och kunna slutligen ej 

 längre urskiljas. Dylika lager bildas sålunda ej i skalspetsen 

 och angränsande delar af skalkanten, hvarest starkaste tillväxten 

 försiggår, utan endast der tillväxten är långsam. 



De celler, som afsöndra inre plattan, äro i allmänhet icke 

 af någon särskilt anmärkningsvärd beskaffenhet. Blott vid en 

 del af fästet för trattmusklerna uppträda så att säga förkrympta 

 celler; både cell och cellkärna äro i hög grad reducerade och 

 någon tydlig cellkontur har jag ej kunnat iakttaga. 



Den spongiösa massan består af intill hvarandra liggande lager 

 och intager såsom i början nämdes större delen af skalets undre 

 sida. Dess undre yta visar i sin bakre hälft transversella, båg- 

 böjda och parallelt gående linier; dessa utmärka redan färdig- 



') Riefstahl, Die Sepienschale u. ihre Beziehungea zu den Belemniten. Palre- 

 ontographiea, Bd. 32. 



