ÖFVEIISIGT AF K. VETENSK.-AKAO. FÖRHANDLINGAR 18 87, N:0 7. 499 



bildade lager; der linierna uppluira, har aflagringen sin största 

 bredd och tjocklek; den framför liggande delen af undre ytan 

 saknar linier och är det senast bildade lagret, som man här ser 

 i hela dess utsträckning; när detta i sin tur blifvit öfverlagradt 

 af ett annat, synes endast undre kanten af det förra såsom en 

 ny linie på den spongiösa massans undre sida. För att närmare 

 förklara bygnaden hos denna del af skalet får jag hänvisa till 

 nedanstående längdsnitt (fig. 2) genom skalets främre del. Figu- 

 ren skematisk. Från inre plattan (i) utgår här i spetsig vinkel 

 mot denna en af tätt liggande kitinlameller bestående aflagring 

 (/). Ett stycke bakom denna synes en annan af samma beskaf- 

 fenhet som den förstnärada. I mellanrummet mellan dessa ser 

 man på vissa afstånd från hvarandra ett slags pelare (r), gående 



Skeniatiskt ]iino;dsnitt genom slcalspetsen ; r ryn;gplattaii ; k niidtplattans oföi'kal- 

 kade, fk dess förkalkade del; i inre plattan; v pelare vi membraner i hälskiktef. 



mellan båda lamellgrupperna och stälda vinkelrätt mot dessa. 

 Om dessa pelares utseende får man en riktig föreställning först 

 om de betraktas från ytan; de visa sig då vara från sidan hop- 

 tryckta, mycket långsträckta, ej raka utan slingrande och för- 

 tjena namn af väggar snarare än af pelare. Mellan pelarne 

 sträcka sig i parallel riktning med lamellgrupperna, äfvenledes 

 på vissa afstånd från hvarandra, tunna membraner (m), som vid 

 ett vertikalsnitt alltså hafva utseende af smala trådar. Mellan 

 dessa membraner äro stora håligheter, och det är härpå hufvud- 

 sakligen den porösa beskaffenheten af den spongiösa massan beror. 

 Den spongiösa massan består således af lamellgrupper, aflagrade 

 den ene framför den andre men skilda genom mellanrum, i hvilka 



