530 ANDRÉE, LUFTELEKTKICITEN UNDER SOLFÖRMÖRKELSEX 1SS7. 



mande vattenstrålen, konstant. Utströmningsöppningen befann 

 sig på en höjd af 11,5 meter öfver jordytan och på ett afstånd 

 af 1,2 meter från byggnadens östra vägg. Den utströmmande 

 A^attenmängden var 3 liter pr timme och mynningens diameter 

 = 0,8 mm. 



Kl. 3' f. m. rådde en temligen stark dimma, livilken dock 

 snart nog försvann. Vid 5-tiden täcktes himlen i öster af ett 

 med flere öppningar försedt molntäcke, som sträckte sig från ho- 

 risonten upp till c:a 45' höjd,- och som småningom utbredde sig. 

 sä att något före kl. 6 syntes himlen åt alla sidor jemnmulen, 

 utan att dock vara regndiger. Under det att förmörkelsen på- 

 gick syntes den oförmörkade delen af solen nästan ständigt, helt 

 eller delvis, framlysa genom öppningarne i molnen. Fullständig 

 vindstilla rådde och ingen nederbörd inträft'ade vid tiden uär- 

 uiast observationerna. Väderleken var således temligen gynsam, 

 hvilket jemväl framgår af elektrometerns rörelse, som icke vid 

 någon tid oroades af dessa hastiga variationer, hvilka karakte- 

 risera de vanliga luftelektriska störningarne. 



Observationerna gåfAO följande värden på luftelektricitetens 

 tension uttrvckt i volt : 



Tid. 



Volt. 













Tid. 



Volt. 



.3* 45°^ 



1,7 











5' 



t 5m 



4,9 



50 



4,2 













10 



4,9 



55' 



6,3 













15 



■ 5,3 



4 



3,9 













20 



5,1 



15 



2,9 













25 



5,4 



20 



3,9 













30 



5.4 



25 



3,1 



Kl. 



4t 



27m 



började 





35 



5,6 



30 



2,9 



t 



orniörk 



elsen. 





40 



6,9 



35 



3,9 













45 



(5.6 



40 



3,9 













50 



6,6 



45 



3,9 













55 



4,9 



50 



4,3 











6 







4,7 



55 



4,1 













5 



5,3 



5 



4.5 













10 



5,4 



Kl. 5t 20'" max. af 

 förmörkelsen. 



