589 



Ot'versigl af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1887. N:o 9. 



Stockholm. 



Om hyalotekit från Långban. 

 Af G. Lindström. 



[Meddeladt den 9 November 1887 genom A. E. Nordenskiöld.] 



Uti en i Geologiska Föreningens Förhandlingar, Band 3, 

 sid. 376 — 384 tryckt uppsats, benämnd »Nya mineralier från 

 Långban», beskref Professor Nordenskiöld ett af honom nyss 

 förut upptäckt blysilikat, åt hvilket han gaf namnet Hyalotekit 

 på grund af dess egenskap att vid upphettning smälta till ett 

 klart, ofärgadt glas. Författaren redogör i nämnde uppsats för 

 mineralets yttre egenskaper, blåsrörsförhållanden m. m., men 

 någon fullständig analys meddelas ej. Nordenskiöld anför 

 endast en ofullbordad analys, hvilken gaf följande tal: 



Kiselsyra 39,6 2 



Blyoxid 25,3 



Baryt 20,6 6 



Kalk 7,00 



Glödgningsförlust 0,8 2. 

 Dessutom litet lerjord, kali m. m. Analysen visar att hyalo- 

 tekiten har en ganska ovanlig sammansättning. Någon full- 

 ständig kemisk undersökning af mineralet har likväl icke seder- 

 mera blifvit utförd. 



Då mineralet först anträffades var det mycket sällsynt, men 

 sedan dess har mera erhållits, så att ett ganska rikligt under- 

 sökningsmaterial småningom förvärfvats för Riksmusei minera- 

 logiska afdelning. Jag har derföre trott det vara skäl att göra 

 en ny analys, desto mera som mineralet redan längesedan blifvit 



