ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAl). l'ÖRHANÜLIKGAR 1887, N:o K). ()ii.'i 



ket mera beaktansvärd, som det iir bekant, att alla de olika 

 formerna ecesius + idceus utmärkas af pä bredden betydligt redu- 

 (^erade kronblad. Ty helt visst vore det antagandet orätt, att 

 R. idoii inflytande, som i denna arts enda faktiskt kända hybrid 

 visar sig i kronbladens förminskning, skulle under combineringeu 

 med R. Wahlbergii eller R. nemoralis helt och hållet upphöra 

 att verka. Bladens tendens till 7-taligliet, hvilken väl af hy- 

 briditetens förfäktare tolkas som arf från R. idceus, förekommer 

 hos arter, hvilka med all säkerhet icke härstamma från R. idceus 

 t. ex. R. relatus F, Aresch. och R. polyanthemos LiNDEB., så 

 att man visserligen kan vaia öfvertygad, att en hybrid af R. 

 idceus skall ärfva 7-talighet i bladen, men ingalunda tvärtom från 

 en dylik 7-talighet får sluta till en idteoid hybriditet. 



Mina pollenundersökningar hafva hufvudsakligen utförts på 

 den som hybrid starkast misstänkta arten, R. -prninosus Arrh. 

 Resultaten af dem blefvo följande: den fullt fertile formen från 

 Östergötland hade 95,2 "/« godt pollen, från Örö 83 — 88,7 %, 

 prostrata-^OYvwQw från Vestervik 89,3 %, den rent sterile suhe- 

 rectus-^ormQn från samma lokal 90 %, den i mindre grad sterile 

 siiherectus^ovmQxi 83 — 85,8, Blekingsformen 82,6. Som man ser, 

 har den mest fertile (nordligaste) formen också bäst pollen, men 

 för öfrigt hålla ej minskad produktion af pollen och minskad ut- 

 bildning af frukter fullt jemna steg, hvilket väl icke heller var 

 att vänta, då insekterna, som förderfvat fruktämnena, icke derför 

 behöft frjrstöra ståndarne i de angripna blommorna. Deremot 

 ser man, att i de fall, der vi antagit steriliteten förorsakad af 

 senilitet eller en alltför sydlig latitud, också frömjölet var sämst. 

 Och tydligt är, att begge dessa faktorer skola försvagande in- 

 verka lika mycket på ståndare och pistiller. 



För jemförelses skull har jag undersökt frömjcHets beskaf- 

 fenhet hos de Ruhus-9.xte\\ som växa i närheten af R. pruinosus. 

 Jag fann, att R. corylifolius Arrh. hade i medeltal 92,6 5 %, 

 R. Wahlbergii Arrh. (verus) 84 %, R. sulcahis Vest. 42 ^, 

 R. thyrsoideus WiM. 5, o 6 och R. glanclulosus Bell. 36,4 % 

 goda pollenkoni — ett i sanning slående resultat för dem, som 



