638 NEUMAN, OM RUBUS CORYLIFOLIUS OCH R. PRUINOSUS. 



blifver vårt arbete något underlättadt, men R. corylifolius rym- 

 mer ändock flere arter, än man skulle önska, i den aren 1824 

 — 36 utarbetade »English Flora» i) intog Smith under mellantiden 

 af andra auctorer urskilda arter t. ex. R. suberectus Anderss. 

 (1815) och R. nitidus Weihe (1822), hvarigenom R. corylifolii 

 omfång tydligen blef minskadt, och efter Smiths tid synas Eng- 

 lands Florister — måhända med ledning af tab. 827 i Engl. Bo- 

 tany, hvartill Smith hänvisat — hafva blifvit öfverens om åsig- 

 ten, att R. suhlustris Lees. är den af Smith närmast afsedda 

 R. corylifolius. I Babingtons »Manual» (1881), som väl kan 

 anses vara det bästa uttryck för nutidens floristiska ståndpunkt 

 i England, bildar R. corylifolius Smith tillsammans med for- 

 mer-), hvilka Smith icke urskilt eller känt, en art, som jemte 

 R. halfoarianus Blox, althceifolius HOST., tuberculatus Bab. och 

 ccesius. L. utgöra gruppen ccesii. Man har således i England 

 insett omöjligheten ej mindre af att bibehålla allt hvad Smiths 

 diagnos omfattat såsom arten corylifolius än af det motsatta för- 

 farandet eller att rycka den form, hvilken man vet Smith hafva 

 afsett, ur sitt artsamband med andra af Smith okända former, 

 utan man har uppsökt och sammanstält dessa former, hvilka 

 sluta sig kring Smiths typ, under artnamnet corylifolius Smith, 

 men gifvit skilda namn åt de heterogena arter, hvilka lyda under 

 den SMlTH*ska diagnosen. 



Vi vilja nu i korthet redogöra för artens historia i Sverige. 

 Det första arbete på vårt språk i hvilket man möter namnet 

 R. corylifolius Sm. är Palmstruchs och Quensels »Svenska 

 Botanik», der en så benämnd art afbildas och beskrifves (1804) 

 uti III delen n:o 187. Emellertid upplyste Liljeblad redan i 

 tillägget till denna del, att den art han i sin »Svenska Flora» 



foliolis lateralibus sessilibus; in folio ternato extus lobatis. Stipulae forma 

 varire, setacese vel lanceolatae. Petioli pilosi, aculeati. Panicula multiflora. 

 Calyx villosus paténs, niaturescente friictu inflexus, monente acutissimo viro 

 D. WiGG. Petala alba. Fruetus fusco-sanguineus, rore caesio, acidus, acinis 

 rarioribus. 



') Diagnosen i detta arbete upptager en ny karakter, nemligen: »Panicle mi- 

 nutely glandulär, as well as the reflexed calyx.« 



^) R. Wahlbergii Bell Salt. och Wahlbergii Aukh. 



