ÖFVERSIGT AF K. VF/fENSK.-AKAÜ. FÖRHANDLINGAR 188 7, N:0 10. 64 J 



sina blomskott i midten af den biiskmark, som täcker öns 

 inre, men deremot turionerna i ytterkanten af denna mark; luin 

 har sålunda af de förra erhållit rena skuggformer, af do senare 

 deremot en modererad solform, medan deremot de af D:r A. LuND 

 till Areschoug skickade exemplaren antagligen tillhöra den ut- 

 preglade solformen från strandklipporna. En olikhet skulle man 

 möjligen tro sig finna i frukterna, enär de hos balticus (Are- 

 schoug 1. c.) uppgifvas vara »sparse pilosi glabrescentes, 

 hos corylifolius (iVRRH. 1. c.) deremot «glabri». Denna olikhet 

 är dock blott skenbar, ty frukterna äro alltid glatta, om än 

 fruktämnena — ehuru äfven de i regeln glatta — någon gång 

 befinnas bära spridda styfva hår. 



2:o) Tror jag mig med säkerhet kunna påstå, att E. maxi- 

 mus, begränsad så, som jag gjort det i K. V. A:s Öfversigt år 

 1883 p. 78 (maritimus v. ovatus Aresch.) ej är till arten skild 

 från Ii. corylifoliiis Arrh. Den enda egentliga olikheten dem 

 emellan består deruti, att fruktämnena äro hos den senare glatta 

 eller något styfhåriga, hos den förre tätt finludna. Öfriga skilj- 

 aktigheter, soiu i beskrifningarne upptagas, finnas i naturen icke; 

 så t. ex. uppgifva Areschoug och Lindeberg för vestkustfor- 

 men »aculei subcurvati» på bladskaften och »stipulse lineares», 

 men Arrhenius för ostkustformen »aculeoli recti» och »stipulse 

 lanceolatae», i hvilka hänseenden jag funnit, att den senare dels 

 såsom skarpt utpreglad solform kan hafva nämnda taggar krökta 

 dels att dess stipler variera, så att de än äro lancettlika (17 m.m. 

 X 3 m.m.), än lineära (20 m.m. x 1 m.m.) 



3:o) Att på Örö, utom i fråga varande, ej finnes någon form, 

 hvilken Arrh. kan hafva afsett i sin beskrifning. Ön är ej så 

 rik på Rubi, som man torde föreställa sig. I jemförelse både med 

 Gränsöviken och Solbergsudde vid Vestervik och med Hallands 

 Väderö på vestkusten är den fattig. De corylifolii, hvilka der 

 förekomma, äro — utom den nyss behandlade — R. Wahlhergii, 

 nemoralis och pruinosus, de tvenne först nämnda typiska, den siste 

 visserligen omfattande tvä former, men dock lätt att med Arr- 

 HENH karakterer skilja från Ii. corylifoliiis. 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 44. N:o 10. 2 



