642 NEUMAN, OM llUBUS COllYLIFOLIÜS OCH R. PRüINOSL'S. 



Ar det således otvetydigt, att Arrhenius ursprungligen med 

 sin R. corylifolius afsåg endast ostkustformen, sä är det å andra 

 sidan klart, att han mottagit intryck af Wahlberg och till sin 

 art hänfört äfven denne författares R. corylifolius Fl. Gothob. 

 Derför heter det i beskrifningen på frukterna »glabri vel pu- 

 hescentes» och derför upptager han den Wahlbergske vestkust- 

 formen som särskild varietet, ß eriocarpa, derför tillägger han i 

 redogörelsen för artens utbredning de skånska och bohusländska 

 lokalerna samt hänvisar i synonymlistan till Wahlbergs ar- 

 bete. Förutsatt, att min ofvan framstälda äsigt om identiteten 

 mellan Wafilbergs cori/lifoliiis och min maximus (1. c.) är rik- 

 tig, har således Arrhenius redan 1839 förenat till en art samma 

 två former, som Areschoug hänfört till underarten maritimus 

 (balticus och ovatus). Då sä är, då namnet corylifolius Sm. är 

 obrukbart och då deremot namnet R. corylifolius Arrh. har alla 

 anspråk på att gälla, finnes hvarken skäl för Lindeberg att 

 fasthälla vid det nya namnet Lagerhergii eller för Areschoug 

 att återupptaga det högst tvetydiga namnet maritimus L. eller 

 för mig att fortfarande bruka namnen maximus var. halopldlus. 

 Det är endast en gärd af rättvisa ät Arrhenius att behålla 

 hans namn, R. corylifolius, för Oröformen (marit. balticus ARE- 

 SCHOUG) och [i eriocarjjus för vestkustformen (maritimus ovatus 

 AresCH. i Some obs., Lagerhergii J^i^dkby^RG, maximus Kre^CE.. 

 i Sk. F\. och L. M. Neuman i Öfversigten 1883, maximus v. 

 halojjhila^) L. M. Neum. i Bot. Xot. 1885 pag. 90). 



R. priiiiiosus Arrh. 

 Denna art har af Areschoug (Some. Obs. p. 79) uppdelats 

 i tvenne former och hänförts till R. maximus såsom en dess va- 

 rietet. Dessa två former, af hvilka den ene, suberectus, endast 

 är känd frän Blekinge och den andre, prostratus, uppgifves dels 

 för Arrhknii, dels för några nya lokaler på ostkusten, har jag 

 funnit växande i hvarandras härhet vid Vestervik-). Enligt mina 



') Dfinne form hänförde jag i Öfversigten 1883 med tvekan till /^.j!)?'MMi04-2es Auet. 

 ^) Denna art är ej inskränkt till Sveriges kuster; jag har nemligen sett exemplar 

 af densamma från .J utland, Slesvig och England. 



