«JFVERSIGT AF K. VKTENSK.-AKAT). FÖRHANDLINGAR 1887, N:0 10. 671 



nenillgen 3 dm., temperaturen 15 å 17°. Såsom ljuskälla an- 

 vändes natriumljus, och [a\f) eller vridningsförmågan beräknas 



r I r 1 löO Cf , ... ,.1 r,.. • I • 



ur lormeln r? U = -^ ■, der rr ar den direkt arlasta vridnings- 



L . p . a 



vinkeln, / =: vätskepelarens längd i decimeter, således här = 3, 



p = procenthalten af aktiv substans, här — 5, d — lösningens 



egentliga vigt. 



Kolhydratet ar tlmotej: medeltal af två afiäsningar u = — 7° 

 22', eg. v. 1,0 19. 



[a]^ = -48,lo^ 



Inulin: medeltal af två afiäsningar « = 5° 17', eg. v. l,oi9. 



[f>]fl = —34,5 3°. , 



Irisin: medeltal af fyra afiäsningar « = — 8°, eg. v. (enl. 

 Wallach) Lo i 8 5. 

 [«]i> = — 52,3 5^ 



De bästa bestämningar af vridningsförmågan hos inulin 

 hafva gifvit värden, som ligga mellan [a\D — — 34° 6' och — 37" 

 9'^), och för irisins vridningsförmåga har Wallach funnit tal,, 

 som ligga omkring [rt]^=:^^51°, nemligen — 51,54% — 51, 15% 



51,55% — 49,90°. 



I afseende på vridningsförmåga står kolliydratet således 

 temligen nära irisin och är som detta venstervridande. Fehlings 

 lösning reduceras ej af kolhydratet ens efter längre tids kokning, 

 ammoniakalisk silfverlösning deremot svärtas vid upphettning 

 dermed. 



Utspädda syror öfverföra vid uppvärmning kolhydratet till 

 lävulos eller fruktsocker. Försockringsförsöket utfördes så, att 

 en femprocentig lösning försattes med något utspädd svafvelsyra 

 och under 5 timmar upphettades på vattenbad. Lösningen var 

 då något brunfärgad och luktade tydligt karamel ; för syrans af- 

 lägsnande tillsattes bariumkarbonat, och det fullkomligt neutrala 

 filtratet pröfvades i Wilds apparat på sin optiska vridningsförmåga. 



a (medeltal af fyra afiäsningar) = — 8% / = 3 dm. eg. v. l,o 1 4» 

 temperaturen 12° å 13°. 



') Annalen der Chemie 205. 145. 



