672 EKSTRAND & JOHANSON, OM KOLHYDRAT. 



För att' finna p = procentlialten, bestämdes invertsockret 

 med Fehlings lösning, och medeltalet af två försök blef 3, i gr. 

 på 100 kc; härur beräknas [«]^ = — 84,83'. 



KiLiAXi (1. c.) erhöll vid fullständig invertering af inulin 

 sockerlösningar, för hvilka [«]/> vexlade mellan — 92,4 9° och 

 — 93,7 2'. Yid vårt försök hade försockringen derför varit i det 

 närmaste fullständig, och produkten deraf var lävulos. Till ytter- 

 mera visso gaf lösningen vid uppvärmning med natriumacetat 

 och klorvätesyrad fenylhydrazin en riklig fällning af små gula 

 nålar, hvilken reaktion är karakteristisk för glukoser och först 

 iakttagits af E. Fischer i). Föreningen, som blifvit kallad 

 fenylglukosazon, är emellertid alldeles lika för dextros och lävulos 

 och kan derför ej tjena att skilja dessa från hvarandra; för att 

 upptäcka, om man har en blandning af båda eller blott en af 

 dem, måste man derför begagna sig af ett polarimetriskt försök. 



Den mikroskopiska undersökningen af innehållet i tiraotej- 

 knölarne har gifvit följande resultat. Enär kolhydratets lösning 

 är mycket koncenterad, utfaller det, om friska delar någon tid 

 få ligga i sprit, såsom oregelbunda, homogena eller ock af större 

 eller mindre porer genomdragna klumpar, som gerna ligga tätt 

 intill cellväggarne och ofta fylla nästan hela cellen. .Sfärokristaller 

 äro svåra att erhålla, men bildas dock isynnerhet i de delar, som 

 innehålla en mindre koncentrerad lösning af ämnet. De äro 

 starkt ljusbrytande och visa sig, särskildt efter att en stund 

 hafva legat i vatten, försedda med mycket fina, mörka, radiära 

 strimmor. En dylik teckning af svaga radiärt utstrålande 

 strimmor kan äfven iaktagas på de oregelbundna klumparne, 

 sedan dessa några timmar legat i vatten. Såsom ett bevis på 

 sfärokristallernas svårlöslighet må anföras, att de höllo sig i ett 

 urglas med vatten ett helt dygn, utan att försvinna. Betraktade 

 i ett polarisationsmikroskop visa de sig vara starkt dubbelbrytande, 

 en egenskap, som äfven tillkommer de oregelbundna klumparne, 

 sedan de någon tid förvarats i sprit. 



') Berichte der deutschen Cheni. Gesellschaft XVIT. 579. 



