674 EKSTRAND A JOHANSON, OM KOLHYDEAT. 



ungefär som tunnt stärkelseklister. Hvar del för sig, lösningen 

 och det olösta, behandlades nu med alkohol, hvarigenom kol- 

 hydraten afskildes. 



Den lösligare föreningen, som utgjorde större delen, torkades 

 vid 100" och undersöktes särskildt. 



0,2136 gr. af denna förening gåfvo 0,34i6 CO2 = 0,0932 C 



och 0,1240 HoO — 0,0138 H. 



Funnet. Ber. f. eCgHjoOs + H.O. 



C 43,6 3 43,6 3 



H 6,46 6,28. 



Alltså hade äfven detta kolhydrat samma sammansättning 

 som inulin och irisin. Askhalten var 0, 19 %, ty 1,ö494 gr. gåfvo 

 vid glödgning 0,oo20 återstod. 



Egentliga vigten på det vid 100° torkade ämnet bestämdes 

 i alkohol och var 1,.öi5. 



Kolhydratets löslighet i vatten af vanlig ramstemperatur 

 bestämdes på samma sätt som förut (sid. 669) blifvit angifvet;. 

 8,7818 gr. af kolhydratets lösning gåfvo 0,266 2 gr. vid 100° 

 torkad återstod, eller 100 delar lösning höllo 2,9 6 delar kolhydrat. 



Vid uppvärmning med vatten förhöll sig ämnet på samma 

 sätt som det ur timotejknölarne erhållna. 



Till alkohol, eter, kali- och natronlut, barythydrat, klor- 

 vätesyra och jod förhåller sig ämnet likaledes på alldeles 

 samma sätt. 



Vid upphettning i kapillärrör förblef kolhydratet oförändradt 

 till 205°, då det smälte under pösning. Smältpunkten var så- 

 ledes något lägre än för det ur timotejknölarne framstälda. Den 

 optiska vridningsförmågan bestämdes på det sid. 670 — 671 an- 

 gifna sättet. 



a (medeltal af två afläsningar) = • — 7° 29', I = 3 dm., p = 5, 

 cZ = 1,019, temperaturen 15" a 17°, [a]^ = — 48,9i°. 



Till Fehlings lösning och ammoniakalisk silfverlösning för- 

 håller sig ämnet på samma sätt som det ur timotej, likaså vid 

 uppvärmning med utspädda syror, hvarvid det ger lävulos. Ett 

 försockringsförsök utfördes på samma sätt som förut, och efter 



