ÖFVEBSIGT AF K. VKTENSK.-AKAD. F()HIIANDLINGAR 1887, N:0 10. 679 



Ett försockringsförsök med det nya ämnet utfördes pä samma 

 sätt som förut (sid. 671), och den erhållna neutrala sockerlös- 

 ningen undersöktes i Wilds apparat: 



(t (medeltal af fyra afläsningar) = — 7° 31', / = 3 dm., 

 d = 1,013. 



Sockerhalten bestämdes med Fehlings lösning till 2,9 8 gr. 

 i 100 kc, hvaraf 



[r.]z> = -82,78°. 



Vid sockerlösningens uppvärmning med natriumacetat och 

 klorvätesyrad fenylhydrazin erhölls äfven här en riklig fällning 

 af fenylglukosazon. 



Utbytet såväl af triticin ur qvickroten som af det nya 

 ämnet ur Dracaena-roten var mycket stort. 



Af ofvanstående beskrifning framgår, att i qvickroten och 

 Dracaena-roten två mycket närslägtade kolhydrat förekomma, 

 hvilka dock på grund af sin olika vridningsförmåga ej synas 

 vara alldeles identiska. Genom sina egenskaper höra de utan 

 tvifvel till inulingruppens kolhydrat och synas äfven hos växterna 

 spela rollen af reservnäringsämnen, d. v. s. utöfva samma funk- 

 tioner som stärkelse och inulin. Det torde derför vara mindre 

 lämpligt, att, såsom skett i Beilsteins handbok, hänföra triti- 

 cinet till gummiarterna. 



Vid våra fortsatta undersökningar hafva vi i rhizomerna 

 till Trisetum alpestre funnit ett kolhydrat, som är betydligt lös- 

 ligare i kallt vatten än det här ofvan såsom ßein betecknade, 

 och för hvilket vi på grund af dess förekomst i en mängd gräs- 

 arter föreslå namnet graminin. Vi torde snart blifva i tillfälle 

 att lemna en något utförligare redogörelse för detsamma. 



