(i82 



MEBIUS, OM METALLEUS ELASTICITETSKOEFFICIENT. 



emellertid ej göra anspråk pa någon synnerligt stor grad af nog- 

 grannhet, och då man dessutom tager i betraktande, att de vid 

 beräkningen använda temperaturkoefficienterna för utvidgning och 

 elasticitetskoefficient icke voro bestämda för just de vid under- 

 sökningen begagnade trådarne, måste man anse hans resultat 

 såsom mindre tillförlitliga. Detta framgår äfven af de meddelade 

 siffrorna, enligt hvilka elasticitetskoefficienten än ökas, än min- 

 skas genom strömmens inverkan. Såsom ett exempel må åter- 

 gifvas hans försök med en platinatråd af 0,3 21» qv.m.m. genom- 

 .skärningsarea, hvilket exempel är valdt med hänsyn dertill, att 

 de största förekommande förändringarne der visa sig. Jq anger 

 dervid, huru många procent af sitt värde elasticitetskoefficienten 

 utan ström minskas, då en ström af den i första kolumnen an- 

 gifna styrkan genomlöper tråden vid samma temperatur. 



Strömstyrka 



Jq 



i», 60 



18,43 



6,9 7 1 



15,96 



5,69 



3,39 



5,0 



— 3,15 



3,96 j 



— 4,35 



Vid den andra metoden försatte han tradarne i longitudinal- 

 svängningar och fann dervid, att tonen var lägre, då en ström 

 fick passera. Tonen höjdes emellertid ögonblickligen, då ström- 

 men afbröts, och han sluter deraf, att förändringen i tonhöjden 

 ej förorsakades af trådens uppvärmning, emedan i så fall tonen 

 blott så småningom borde stiga. Han anser för öfrigt, att tem- 

 peraturförhöjningen i följd af strömmen i de tre undersökta trå- 

 darne var omärkbar, ett antagande, som dock torde vara mer än 

 tvifvelaktigt, i betraktande af att deras diametrar blott voro 

 0,59 m.m. (koppar), 0,3 1 m.m. (stål) och 0,14 m.m (stål). 



2. Sedermera har frågan behandlats af H. Streintz*). 

 Han öfverdrog de trådar, som undersöktes, med ett tunnt lager 



') Wien. Ber. [2] 67, p. 323, 1873; Pogg. Ann. Bd. 150, p. 368, 1873. 



