684 MEBIUS, OM METALLERS ELASTICITETSKOEFFICIENT. 



4. De experimentela anordnivgarne voro följande. Stänger 

 eiler tjocka trådar understöddes vid båda ändarne och belastades 

 på midten. Medelst ett med Okularmikrometer försedt mikroskop 

 fixerades ett märke på stångens midt; derpå slöts en ström ge- 

 nom stången, ocli man kunde således ytterst skarpt iakttaga, 

 huruvida märket förflyttades. Mikroskopets förstoring var sådan, 

 att vid olika tillfallen en mikrometerskaldel motsvarande V220' 

 ^'250 ^1'®!' ^3oo ^^ ^" millimeter. Okularmikrometern innehöll 50 

 skaldelar, och delstrecken syntes ]3å så stort afstånd från hvar- 

 andra, att man utan svårighet kunde uppskatta tiondelen af en 

 skaldel. Man kunde följaktligen iakttaga en förflyttning af V2200 

 m.m. å \/3ooo ni-ni- 



Framför och mellan fönstren i arbetsrummet voro tjocka 

 stenskifvor fastmurade vid stenväggen. A dessa placerades tvenne 

 kubiska trälådor, med 1 tums tjockt gods, med bottnarne vända 

 mot hvarandra. Vid sjelfva bottnarne fastskrufvades ofvanpa 

 lådorna tvenne stålprismor. Med tillhjelp af en parallelipipedisk 

 tjock trästång, som lades ofvanpa eggarne, kunde man lätt ställa 

 dessa parallela med hvarandra, och genom små kilar under lå- 

 dorna kunde man åstadkomma, dels att eggarne voro horizontela, 

 dels att de lågo i samma horizontalplan. Detta kontrollerades 

 med ett vattenpass. Lådorna belastades inuti med tunga vigter, 

 så att de stodo särdeles stadigt. Sedan den stång, som skulle 

 undersökas, placerats på eggarne, hängdes öfver densamma, midt 

 emellan eggarne, en bygel af stål. Denne hade formen af tre 

 sidor i en qvadrat, och då den hängde pa stången, var en af 

 diagonalerna vertikal. De båda öfre sidorna af bygeln voro in- 

 vändigt utfilade till eggar med mycket trubbig vinkel, så att de 

 utan att skära in i stången tilläto ett noggrannt fixerande af 

 angreppspunkterna. På bygelns undre sida upphängdes medelst 

 silkessnören en plan vågskål, å hvilken den egentliga belastningen 

 placerades. Under vågskalen stod ett stativ, försedt med en 

 kuggstång och skruf, hvarigenom en liten skifva kunde höjas upp 

 och ned. På denna skifva hvilade vågskålen före försöket, och 

 genom att sänka skifvan medelst skrufven. till dess att vägskålen 



