686 MEBIUS, OM METALLERS ELASTICITETSKOEFFICIENT. 



(let ursprungliga läget före strömslutningen. Hela denna förflytt- 

 ning af bilden i mikroskopet och följaktligen hela denna för- 

 ändring af stångens nedböjning gör derföre det intrycket, att den 

 förorsakats af en af strömmen föranledd temperaturförhöjning. 

 6. x\f de anstälda försöken meddelar jag följande: 

 Försök 1. Stålstängen N:o 1 var cylindrisk och hade en 

 diameter af 6,7 o m.m. (medeltal af 7 mätningar på lika afstånd 

 från hvarandra). Afståndet mellan eggarne var 1602 m.m. På 

 vågskålen placerades 1 kilogram, och dervid uppstod en nedböj- 

 ning af 45,0 m.m., hvilken aflästes på en bredvid placerad ver- 

 tikal speglande skala. Vid kort strömslutning kunde med mi- 

 kroskopet ej iakttagas någon förändring i nedböjningen, oaktadt 

 en sådan på '/o^oo wi.m. hade kunnat observeras. Nedböjningen 

 ändrade sig följaktligen icke 1 på 45 x 2500 d. v. s. icke 0,üüo89 %. 

 Då nu elasticitetskoefficienten är omvändt proportionel mot 

 nedböjningen, så att, om t betecknar elasticitetskoefficienten och 

 s nedböjningen, 



£ . s = konst., 

 får man 



d ds ^ 

 — + —:= 0. 



Försöket visade att — < 0,üoi %, och deraf följer, att, om 



elasticitetskoefficienten verkligen ändrade sig, denna ändring ej 

 uppgick till 0,00 1 %. Strömstyrkan uppgick till 14,9 ampere. 



Hölls strömmen sluten en längre tid, så ökades nedböjningen 

 så småningom. På de första 100 sekunderna flyttades bilden 

 17 mikrometerskaldelar, och den blef omsider konstant, sedan 

 den inalles flyttat sig 30 mikrometer-skaldelar. 



Försök 2. En stålstång N:o 2 hade rektangulär genom- 

 skärning; den horizontela bredden var i medeltal 6,8 6 m.m., den 

 vertikala tjockleken 6,.5 9 m.m. Afståndet mellan eggarne var 

 2000 m.m., förstoring 220, belastning 600 gram, nedböjningen 

 31,2 m.m. Strömstyrkan var 13, ü ampere. Vid kort strönislut- 

 ning stod bilden i mikroskopet fullkomligt stilla. Elasticitets- 



