ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. FÖHHANDIJNGAR 1887, N:0 10. 695 



.r — ey, = R{ey., e^yr z = Ct-'y.{\ + ^l(t)) 

 Antalet element X,, är således O eller ett, allteftersom lOy. är 

 kongrement eller inkongrement med O mod. p. 

 Ponera 



ör = ^ — '^ mod. ?) 



2 — «;. ^ (10) 



Öy,^d,..Ö., Ö: = 0, 1. 

 Antalet element Xp är då 



^. (11) 



Ä.r äter £;, — O och I,, ^ Vy, eller ly = Vy och 5';, = O och 

 således i båda fallen my = //;,, fraraställes omgifningen af stäl- 

 let ey af 



X ^ey = E{ey, ey)t z = c^t"^^'y.{\ + 1:\(0) 

 X — «x = B.{ey_. ey)t z = c^ty-2C0y.(\ + IJ.CO) 

 och på grund af (10) erhålles alltså 



^y. (12) 



element Ip. 



Skulle slutligen ly = Vy och (/;. > O, fraraställes omgifningen af 

 .r — ey = E(ey ey)t z = Cj«V2«;,(l + ^^(i)) 

 X — ey=: E{ey, ey)t z = c4''^-'^y-^'^y{\ + '^^{t)) 

 Den förra utvecklingen ger öy element Ap, den senare intet eller 

 ett, allteftersom \iiiy + qy = f.iy — hcoy är kongruent eller inkon- 

 gruent med O mod. p. Ponera för den skull 



Ky = i.(y — ^^modjo 

 och 



£. = 0, 1 



genom en analog bestämning som för öy. Emedan ^coy = öy mod.^> 

 (sy = 0), är äfven Ly = fiy — ^o>y mod. p och antalet element ).p 

 Qy. För båda utvecklingarne är således antalet element 



dy + ly (13) 



Detta är ock det generela uttrycket för hvarje ställe e^ Ty är 

 £j, = O och g^ = O, är /^ly — Uoy ^= ^coy och således ty = dxy 

 (13) = (12). Är åter €y — 1, är fiy = coy^dy mod p och så- 

 ledes 'Cy = 0, (13) -(11). 



