ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1887, N:0 10. 721 



fluviatilis med bestämdhet visar på, att dessa aflagringar upp- 

 kommit i rinnande vatten och alltså äro att betrakta såsom 

 »Flussabsätze, wenn auch keinerlei deutliche alte Flussbetten 

 an den Orten ihres Vorkommens, z. B. bei Piersal, — — jetzt 

 nachzuweisen sind» (p. 45). 



De estländska Ancylusvallarne omnämnas äfven af Holm ') 

 på tal om stora postglaciala insjöar, som skola ha funnits till 

 alltsedan istiden, förnämligast i vestra Estland och på öarne, 

 och vid hvilkas stränder ifrågavarande strandvaliar uppkastats. 

 Holm tillägger vidare: »Ich übergebe sie jetzt ganz, da ich keine 

 eigene Meinung über diese sonderbaren Bildungen habe. Sie 

 gehören dem allerältesten Theile der Postglacialzeit an.» 



Såsom af det ofvan anförda synes, har Schmidt framstäldt 

 icke mindre än tre olika tolkningar af dessa Ancylus-vallars 

 uppkomst. Vi skola längre fram återkomma till dessa, men vilja 

 här endast framhålla en sak, som för såväl Schmidt som Holm 

 synes vara fullt klar, den nemligen, att Ancylus-vallarne till- 

 kommit i början af postglaciala tiden och således äro äldre än 

 de marina skalbankarne med Litorina m. fl. 



I sitt stora arbete: Prehistoric Europé har James Geikie 

 (sid. 470) i korthet redogjort för resultaten af Krapotkins och 

 Schmidts undersökningar öfver de postglaciala bildningarna i 

 Finland och norra Ryssland, hvaraf följande här bör omnämnas. 

 De ifrågavarande bildningarna utgöras dels af sötvattens- och 

 dels af marina aflagringar, af hvilka de förra äro de äldre; 

 Finska och Bottniska vikarna anses ha varit sötvattenssjöar vid 

 slutet af den glaciala perioden. De strandvallar, som utmärka 

 de gamla gränserna för dessa sjöar innehålla skal af sötvattens- 

 mollusker {Lim,ncBa ovata och Ancylus fliiviatilis) samt återfinnas 

 både inuti landet och på öarne (Mohn och Dago) i Östersjön 

 till omkring 50 fot öfver hafvet. 1 det inre af Finland träffas 

 likaledes märken efter gamla sjöar ända till 150 fots höjd. Vid 

 slutet af den glaciala eller början af den postglaciala perioden 



') Gerhard Holji: Bericht über geol. Reisen in Estland o. s. v. 188J) ii. 

 1884 p. 28. 

 Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 44. N:o 10. 7 



