ÖFVKRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 88 7, N:0 10. 729 



Holm hafva, såsom förut (sid. 72) anförts, uttalat den åsigten, 

 att de estländska Ancylus-atiagringarna tillkommit i början af 

 den postglaciala tiden, stödjande denna sin uppfattning, såsom 

 det vill synas, därpå, att Ancylusaflagringarna i allmänhet träffas 

 på högre nivåer än Litorina-bildningarna. Så hafva de förra 

 både i Estland och på Gotland anträffats ända upp till 150 fot 

 öfver nuvarande hafsytan, under det att högsta fyndorten för 

 Litorina-bildningarna i Estland är vid pass 60 fot och på Got- 

 land 80 fot ö. h. 1). A andra sidan hafva Ancylusaflagringarna 

 blifvit anträffade på lägre nivåer såsom exempelvis omkring 15 

 fot ö. h. i en af de allra lägsta trakterna af Gotland, där några 

 höjder icke finnas, hvarifrån skalen kunnat nedspolas. Litorina- 

 vallar förefinnas likaledes ner till omkring 10 fot öfver hafvets 

 nuvarande nivå. Att emellertid en aflagrings högre läge i för- 

 hållande till en annan icke med nödvändighet behöfver bevisa 

 dennas högre ålder, är klart, så framt nemligen man icke kan 

 påvisa en öfverlagring. Då någon sådan öfverlagring af Litorina- 

 bildningar på Ancylusvallar ännu icke iakttagits hvarken i Est- 

 land eller på Gotland, måste man se till, om det icke gifves 

 några andra hållpunkter for bedömandet af frågan om Ancylus- 

 aflagringarnas ålder. 



Som bekant förefinnes en väsentlig olikhet mellan vestra 

 Sveriges hvarfviga mergel å ena sidan samt östra Sveriges, Fin- 

 lands och Östersjöprovinsernas ä den andra, bestående däri, att 

 denna bildning inom det förra området på sina ställen innehåller 

 en ganska rik fauna af mestadels högnordiska former, inom det 

 senare däremot helt och hållet är i saknad af fossila lemningar, 

 om man undantager några ställen inom östra Sverige, där man 

 träffat en enda liten, högnordisk mussla Yoldia arctica. Ännu 



skola möjligen visa, att detta är fallet älven med en del af de gotländska; 

 men pä flertalet af dessa senare finner ett sådant bildningssätt icke till- 

 lämpning. 

 ') Vid »Snäckgärdet» norr om Visby har Prof. Lindström funnit Litorina- 

 bildningar till denna höjd. Vid Slite pd NO knsten af ön har jag afvägt 

 en strandvall med Litorina, Mytilus och Paluclinella på 74,2 fots höjd. Det 

 är emellertid endast sällan, man träffar Litorinabildningar högre iin vid pass 

 50 fot ö. h. 



