744 MAUZELIUS, SVAFVELSYRAS INVERKAN PÅ a-NAFTYLAMIN. 



Silfversaltet erhölls som en hvit, araorf fällning, hvilken efter 

 någon tid svärtades i dagsljuset. 



Alla dessa salter öfverensstämma på det noggrannaste med 

 sakerna af a-amidonaftalinsulfonsyran '). 



Dessutom tVarastäldes äfven 



Zinksaltet - - (C]oHgNS03)2Zn + OHjO. Kristalliserar ur den; 

 svalnande lösningen i platta nålar, som äro högst karakteristiska.. 

 Tämligen svarlösligt i kallt vatten. Vittrar hastigt öfver svafvelsyra.. 



Analys: 



I. 0,4 27 6 gr. pressadt salt förlorade öfver svafvelsyra 0,09 9 4 

 gr. samt vid 180° ytterligare 0,ooi8 gr. H._jO och gaf 0,i gr. 

 ZnSO^. 



II. 0,69 8 4 gr. förlorade vid 200° 0,i6 44 gr. H.,0 och gat^ 

 0,164.5 gr. ZnSO,. 



I procent: 





Funnet. 

 I. II. 



Beräknadt, 



Zn 



9,44 



9,.5 1 



9,69 



H2O 



23,6 7 



23,5 4 



24,14. 



Af det ofvan anförda framgår med bestämdhet, att den syra^ 

 som erhålles af HCI-a-naftylamin och rykande svafvelsyra vid 

 låg temperatur, är a-amidonaftalinsulfonsyra. Att dock Witt 

 trott sig böra uppställa den som en ny, från a-amidonaftalin- 

 sulfonsyran skild syra, torde kunna förklaras af följande för- 

 hållanden. 



Witt har renat sin syra genom att öfverföra det råa kal- 

 eiumsaltet till natriumsalt och omkristallisera detta först ur 

 alkohol och sedan upprepade gånger ur hett vatten. Då jag 

 med en del orent kalciumsalt förfor noga efter Witt's före- 

 skrifter, erhöll äfven jag ett natriumsalt, som innehöll öHoO,, 

 hvilka till största delen bortgingo öfver svafvelsyra. Det visade- 

 sig äfven omöjligt att genom omkristallisering af detta erhålla 



=) Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. 1875, n:o t), sid. '2h. 



