I Videnskabsselskabets aarsskrift for 1881 (udgivet i 1882) 

 findes en beskrivelse af „et lidet myntfund fra gaarden Sand i 

 Værdalen" ved M. Chr. Carstens. Antallet af de mynter, som 

 fandtes vaaren 1882 og nærmere beskrives, er 22, ligesom der 

 meddeles, at der samme aars høst efter afhandlingens tr^d^ining 

 blev fundet endnu 6 mynter, der ikke er komne med i beskrivelsen. 

 Der antydes, at der muligens senere vil findes flere mynter paa 

 samme sted, og dette har ogsaa været tilfælde, idet man vaaren 

 1883 fandt 9, i 1890 8, i 1891 6, i 1892 3, i 1893 4, i 1898 2 

 og i 1899 1, ialt 61 jordfundne sølvmynter, iberegnet de 28 oven- 

 nævnte, foruden enkelte mindre brudstykker. Alle disse er erhver- 

 vede af Videnskabsselskabet og indlemmede i dets myntsamling 

 som et samlet fund, hvorved den middelalderske afdeling har faaet 

 en kjærkommen berigelse. Da mynterne rimeligvis i tidens løb er 

 blevne spredt fra sin oprindelige plads og desuden har vist sig at 

 være vanskelige at skjelne, hvilket ogsaa sees deraf, at de kun 

 er fundne i mindre antal ad gangen og i løbet af en saa lang tid, 

 er det muligt, at man fremdeles kan finde flere. 



Af de i ovenomhandlede afhandling beskrevne er 6 angel- 

 sachsiske og tilhører kong Æthelred II (978 — 1016). De 4 til- 

 hører type C, de to andre type D hos Hildebrand, Anglosachsiska 

 Mynt; 1 er præget i Canterbury, 3 i London, 1 i Norwich og 1 

 i Totness. 1 irsk mynt tilhører den norske konge i Dublin Sihtric 

 (989 — 1029) og er præget efter Æthelreds type D. 14 er tyske, 

 hvoraf 1 tilhører hertug Bernhard af Sachsen, 973 — lOll, 1 hertug 

 Henrik af Baiern, 995 — 1002, 1 grev Wigman af Nedre Sachsen, 

 967 — 1016, 3 usikre, _ men antagelig prægede omkring aar 1000, 

 og de øvrige 8, forsaavidt som de kan bestemmes, Adelheidsmynter 



