10 N. WILLE. 



sede paa at have den Overbevisning, som lønte sig bedst. Han 

 var en helt igjennem retliniet Karakter og for dem, som han havde 

 Agtelse for og satte Pris paa, var han en trofast og varmhjertet Ven. 



I 1886 blev han gift med daværende Guvernante i Borge Anna 

 f. Jensen (Datter af Kjøbmand Stener Jensen i Drammen og 

 Hustru Elen Marie f. Laache), der som tidligere nævnt var den, 

 som tilfældig vakte hans Interesse for algologiske Studier. I det 

 lykkelige Ægteskab havde de 4 Børn, hvoraf Sønnen, kand. min. 

 Steiner Foslie, som nu er Assistent ved den geologiske Under- 

 søgelse, har tåget i Arv Faderens stærke videnskabelige Interesser, 

 rigtignok paa et andet Omraade. 



I de senere Aar var Fos lies Helbred ikke god. Den an- 

 strengende Mikroskopering havde angrebet hans Øine, det stillesid- 

 dende og opslidende Arbeide havde svækket hans Hjærte. Han 

 tråk sig mere og mere tilbage fra Omgang med andre og talte 

 ikke engang om sin Sygelighed til sin Familie, da han ikke vilde 

 plage den med sine dystre Anelser. Han pleiede idetheletaget ikke 

 at tale om sig selv, hverken til sin Familie eller andre, men da vi 

 var sammen i Trondhjem Sommeren 1908 og særlig paa en algo- 

 logisk Udflugt til Valdersund, nævnte han dog for mig, at han 

 frygtede for ikke at skulle leve saa længe, at han kunde faa sit 

 store Arbeide færdigt. Høsten 1909, da hans Tilstand blev for- 

 værret, tænkte han paa at tåge sig en Ferie og reise sydover, men 

 det blev desværre for sent; han kunde ikke rive sig løs, saalænge 

 Dagene var saa lyse, at han kunde arbeide. Han arbeidede ogsaa 

 som sædvanlig den sidste Dag, men Kl. 4 om Morgenen døde han 

 stille og rolig, som han havde levet. 



Han har været et lysende Exempel paa, hvad gode Evner i 

 Forbindelse med en varm videnskabelig Interesse, en utrættelig 

 Flid og en ubøielig Energi kan udrette, selv om man maa arbeide 

 sig frem under meget vanskelige Forholde. 



