No. 1] NORGES SPLACHNACEÆ. 15 



Smørstad, ved Lakselven: H.; Vadsø: Deinboll; Nesseby, Ny- 

 borg, Amtmandshaugen if. Th. Fries. 



var. flagellaris n. var. 

 Rami gracilescentes, laxe foliosi. 



I sin mest utprægete form er denne varietet fundet på føl- 

 gende steder: 



Br. Gransherred, Bolkesjø: Kiær. 



SB. Røldal, Røldalsfjeldet; Granvin, ved sydenden av 

 vatnet: Wulfsberg. 



var. pallidus n. var. 



Humilis; capsula longius supra folia elevata, lutea, apophysi 



angusta. 



Br. Gransherred, Tinoset ved vejen: Kiær. 

 K. Vang, Bergselven 500 rn. : K' alaas. 



Tetraplodon bryoitles (Zoéga) Lir.db. 



Om fig. 192 i Fl. D. (1792) forestiller denne art, således som 

 Lindberg tænker sig muligheten av, er højst tvilsomt; derimot gir 

 den av M. Vahl besørgete tab. 1361 fig. 2 i samme verk, (1808,) 

 som fremstiller en i Norge samlet Splachnum mnioides, ingen 

 anledning til tvil. Arten findes også blandt hans samlinger fra Norge. 



Den er temmelig almindelig over store strækninger av landet, 

 nemlig i oplandsamterne og nordenfjelds; i de øvrige amter fore- 

 kommer den kun sparsomt. I Vestlandets ytre kystegner findes 

 den kun som en stor sjeldenhet, og i denne landsdel er den sjelden 

 også på fjeldene; dens forkjærlighet for de indre strøk er således 

 iøj ne faldende. Det er i åsbeltet og det subalpine belte, at den har 

 sin største utbredelse; i lavlandet går den kun sjelden ned, som 

 ved Fredrikstad og Kristiania, men den stiger meget højt op på 

 fjeldene og trives her utmerket; av voksesteder i 1500—1700 

 meters højde kjendes flere, og på toppen av Skogadalsnåsi er den 

 endogså fundet henimot 1860 m. over havet. 



Til sin eksistens kræver den, som så mange andre medlemmer 

 av denne familie, råtnende dyrestoffe, men disse kan være av for- 

 skjellig art. Den er således fundet på avstøtte rensdyr- og elg- 

 horn, på hår, men fornemmelig trives den på skrotter av gnavere, 

 specielt lemæn, av hvis skeletter man ofte Under stykker i tuerne ; 



