No. 1] NORGES SPLACHNACEÆ. 17 



Tr. Ibbestad; Trondenes; Bardo; Målselven; Malangen; Berg; 

 Tromsøsundet; Lyngen; Nordrejsen. 



F. Loppen og Øksfjord; Talvik; Alten; Hammerfest; Måsø; 

 Kistrand; Nesseby; Vardø; Sydvaranger. 



var, Brewerianus (Hedw.) Lindb. 



En luxurierende skyggeform, som i Norge er meget sjelden; 

 fuldt utpræget har jeg kun set den fra et eneste sted: 



A. Bærum, Kolsåsen: Fridtz. 



var cavifolius (Schimp). 



T. mnioides var. cavifolius Schimp. Synops, p. 304- (1860). 



Cæspites compacti ; folia excavata ; seta brevior ; stomata in 

 dimidio apophyseos superiore. 



Artens højfj elds form. Hertil hører de fleste eksemplar fra 

 Dovrefjelds høer, Snehætten o.s.v. 



var. paradoxus (R. Br). 



Splachnum paradoxum R. Br. Chlor. Melv. p. 44 (1823). 



Tetraplodon paUidus Hag. in D. K. N. Vid. Selsk. Skr. 1893 p.75. 



T. paradoxus Hag. in N. Mag. f. Naturv. XXXVIII, p. 332 (1900) 



etc. 



Voksesteder : 



NB. Borgund, Maristuen: Nicholson & Dixon; Aurland, 

 Ravnanåsi : Wulfsberg. 



K. Vang, Syndinfjeldet: Kaalaas; Hedalen, Svartkampen, 

 fjeldplatået mellem Otta og Hedalen: Ryan; Lom, Galdhøen 

 1500 m.: H. ; Dovre, Tofte 1830: Schiøtt; Fokstuhøen: S. 

 Møller; Blåhøen, Hjerkin: M. N. Bly tt ; Kjølen østenfor Snehætten : 

 Bryhn & H. 



H. Lilleelvedalen, Flatsæteren: Kaurin. 



ST. Opdal, Nystuhøen: Lorentz; Søndre Knutshø 1700 m., 

 Nordre Knutshø, Lille Elgsjøtangen 1400 m., Finshøen 1500 m. : 

 Bryhn & H. ; Orkelhøen : Kaurin; Vangsfjeldet 1250— 1350 m. : H. 



No. Fauske, ved Ny Sulitjelma gruber 520 — 590 m. : H. 



Tr. Bardo, Rubben, Velttjeldet: Arnell; Ly ng en, Horsnes- 

 fj eldet: Jørgensen; Nordrejsen, Javrreoaivve : Arnell. 



F. Talvik: Fridtz; Alten, Kåfjord: M. N. Blytt; Sakko- 

 bani: S. Møller; Skoacfofovarre : Warming; Kistrand, Vejnesset; 

 Karasj ok, Rastegaissa: Kaurin; Vadsø: Deinboll. 



D'accord avec la plupart des bryologues qui ont étudié cette 



mousse, je Lai considérée jusqu'ici comme espéce propre parce que 



ses différences avec T. bryoides me semblaient constantes. L'apo- 



