,42 .:■■-■' ■■■'.:: i- ha gen.; .■■.-,. [1910 



samlet her i landet. Wulfsberg må anses som den, der først både 

 bar fundet den her og i literaturen (1865) anført den som norsk. 



Man tinder den på åkrer, ofte sammen med Pottia truncatula, 

 i lerfald, på våte bredder av vandløp o. s. v. Den er meget 

 sjeldnere end P. alternifolium, ikke blot, fordi den er indskrænket 

 til lavlandene søndenfjelds, men også, fordi den inden dette område 

 kun er kjendt fra ganske få steder. Det nordligste av disse, som 

 også er artens nordligste overhodet kjendte, ligger ved 60° 24' n. b. 



Forekommer altid med frugt; tiden for blomstringen og for 

 kapselens avløsning er antagelig den samme som for P. alterni- 

 folium. 



Voksesteder: 



Sm. Onsø, Åle: Ryan. 



Br. Gjerpen, Fossum: Bryhn 



SB. Bergen, Sandviksfløjen: Wulfsberg. 



NB. Hafslo, Kroken: Wulfsberg. 



Pleuridium alternifolium (Dicks.) Rab. 



Er for første gang angit som norsk av Lindberg i Ofv. af Vet. 

 Ak. Forh. 1864 under navn av P. subulcdum Lindberg (nee Rab.). 

 Der foreligger imidlertid langt ældre eksemplar, idet M. N. Blytt 

 har samlet den antagelig allerede i 30årene av forrige århundrede. 



Den vokser på lignende steder som den foregående, men også 

 på tørrere underlag; den er således på et av voksestederne fundet 

 på jord mellern stenene i et stengjærde. Den holder sig vistnok 

 overalt i lavlandsbeltet eller stiger ialfald kun ubetydelig op i ås- 

 beltet. Omkring Kristianiafjorden, og maske navnlig i Kristiania- 

 dalen, er den ikke sjelden og tindes hist og her langs kysten 

 vestover til Grimstad; på Vestlandet er den kun kjendt fra Bergens 

 umiddelbare nærhet. Endelig er den iagttst fleresteds i nærheten 

 av Trondhjem, hvor dens nordligste findested ligger (63° 27' n. b.). 



Den stemmer således i sin horisontale utbredelse overens med 

 en række andre arter, som likeledes kun tindes i de laveste egner 

 på Øst— Sørlandet for atter at dukke op i Trondhjemstrakten. 

 Uten her at gå nærmere ind på saken, som der vistnok ved andre 

 lejligheter vil bli anledning til at komme tilbake til, skal jeg kun 

 antyde, at disse moser er de mest utprægete repræsentanter for en 



