No. 1] NORGES ENCALYPTACEÆ. 65 



XVII. Encalyptaceæ Br. eur. 



I Flora 1837 har Hampe opstillet en familie Encalypteæ, men 

 i 1849 Ander man i Karl Miillers Synopsis slegten Encalypta 

 ført til Calymperaceæ, en avdeling av Pottioideæ; Mitten stillet den 

 1851 i sect. Zygodontoideæ under tribus Pottiaceæ; familien Enca- 

 lyptaceæ blev grundet i Coroll. Br. eur. 1856. I 1859 opførte 

 Mitten denne slegt i familien Trichostomaceæ, hvad der utvilsomt 

 var et heldig grep, da det netop er inden denne familie, den har 

 sine nærmeste slegtninge; særlig kan man peke på Desmatodon 

 som en slegt, fra hvilken den kan antas at være utgåt. Til den 

 samme opfatning har Lindberg sluttet sig og likeledes Brotherus, 

 der opfører Encalypteæ som en avdeling av Pottiaceæ. Som i 

 mange lignende spørsmål beror det på et skjøn, hvilken systematisk 

 rang man vil tildele denne gruppe; mig forekommer både hættens 

 og peristomets utvikling at gi grund til at behandle den som en 

 egen familie, hvis plads i systemet helst burde være i den umid- 

 delbare nærhet av Pottiaceæ. Dette kan imidlertid ikke ske, når 

 man lægger peristomet til grund for de akrokarpe mosers inddeling. 



I Norge er familien repræsenteret ved flere arter -av slegten 

 Encalypta Schreb. 



Les caractéres spécifiques des Encalypta tires des feuilles 

 sont, en general, de peu d'importance. La seule espéce qu'on 

 peut determiner au moyen des feuilles, cest XE. alpina dont le 

 contour presente un aspect particulier; pour les autres, la forme 

 des feuilles ne différe que légérement, ce n'est que par la réflexion 

 de la marge qu'on peut separer les E. ciliata, procera et affinis 

 d'une part des E. extinctoria, rhabdocarpa, mutica et brevicollis 

 de 1'autre. Mais chez YE. contorta ce caractére est aussi souvent 



