No. 1] NORGES SELIGERACEÆ. 99 



Voksesteder: 



JL. Sande, Asken: Kaurin. 



Br. Ejdanger, mellem Skjelsviken og Versviken: Kaalaas. 



K. Nordre Fron, Tårud: Ryan. 



No. Ve f sen, i Vefsendalen 6 km. fra Mosjøen, Skjerven - 

 elven; Mo, Hammernesset: Kaalaas; Bejeren, Soløjen alm.: H. ; 

 Saltdalen: Sommerfelt; Hals: Schlegel og Arnell; mellem Hals 

 og Rognan; Fauske, Lejvset, Løgaflen; Sørfolden, Djupvik op 

 til350m.: H. ; D ver berg, Prestdalen under Okla 150 m.: Kaalaas. 



Tr. Tromsøsundet, Fløjfjeldet: Arnell. 



Blindia Br. eur. 



Subg. Blindiadelphus (Lindb.). 



Seligera subg. Blindiadelphus Lindb. in Medd. Soc. F. F.fenn. V, 

 p. 3 (1879). 



Trabeculæ dentium peristomialium elevatæ. 



Blindia polaris (Berggr.). 



Seligera polaris Berggr. in K. Sv. Vet. Ak. Handl. XIII, no. 7, 

 p. 41 (1875). 



Den er hittil kun angit fra Spitsbergen, hvor den ifølge 

 Berggren vokser på Stener i kanten av de evige snebræer. Den 

 blev her i Norge samlet av Lorentz i 1868, vistnok kun meget 

 sparsomt, da den ikke blev fordelt til medlemmerne av Un. itin. 

 crypt. Foruten på det nedennævnte sted i Norge forekommer den 

 også i det' arktiske Sverige, idet den nemlig for 2 — 3 år siden blev 

 samlet av dhrr. Dixon og Nicholson ved Abisko i Tome Lappmark; 

 i den førstnævnte botanikers rejseberetning i Rev. bryol. 1909, p. 

 30 er den omhandlet som „?#. subimmersa." På disse to steder 

 på den skandinaviske halvø optrær den i andre omgivelser end på 

 Spitsbergen, idet den beggesteds er fundet i elvekløfter, vistnok i 

 ringe højde over havet. 



Det norske eksemplar, som er samlet 22 / 7 , har endnu lågene 

 delvis påsittende. 



Voksested : 



F. Talvik, (70° n. b.,) ved Fossen: Lorentz; („S. tristicha 

 vel una novarum specierum? capsula minus turbinata quam in 

 tristicha"). 



7* 



