N 0i 2] HESTNESHULEN. 



laa spredt endel brændte ben, men der fandtes intet andet. 

 Røserne paa fastlandet (Stamneset) var større, men i paafaldende 

 grad blottet for gravrester, hvortil aarsaken vistnok maa søkes i 

 deres veirhaarde beliggenhet. Samtlige røser er dog sikre grav- 

 røser og vidner om en ganske tæt befolkning herute i forhistorisk 

 tid. 1 ) Deres fattige indhold har dog desværre ikke givet holde- 

 punkter til nogen nærmere datering; dog tilhører de alle utvilsomt 

 Jernalderen. 



Medens jeg opholdt mig her, blev det mig meddelt av gaard- 

 bruker Eilert Hestnes, at der i Hestnes f j eldet skulde være en 

 hule „Hallerhullet", et lidet stykke nordvest for gaarden. Da jeg 

 første gang hadde anledning til at bese den, forekom det mig 

 sandsynlig, at hulen maatte ha egnet sig fortrinlig til beboelse. 

 Den har nemlig for det første en meget lun beliggenhet, idet aap- 

 ningen vender mot sydøst saaledes, at hulens indre ligger fuldstændig 

 i ly for vestenveiret. Dernæst er den let tilgjængelig. Fra sjøen 

 er der kun ca. 10 minuters gang ditop. Terrænget er i begyn- 

 delsen ganske jevnt og skraaner kun svagt opad, indtil man kom- 

 mer til uren nedenfor selve tjeldet, hvor opstigningen er brattere 

 uten dog at være nævneværdig besværlig. Hulens høide over 

 havet har ved senere maaling vist sig at være 51 m., medens urens 

 fot ligger i en høide av 24 m. Som det vil sees av grundplanen 

 s. 9, er hulen ikke dyp, kun 14 m., og de øvrige dimensioner er 

 i forhold hertil. Bredden er gjennemgaaende kun ca. 3 m., og 

 høiden ved mundingen 3 — 4 m., længere inde kun ca. 2 m. (se 

 pl. 1, fig. 2). Det indre mm er saaledes i motsætning til flere andre 

 av vore beboede huler meget begrænset, hvad der maa ha bidrat 

 til at gjøre hulen endnu mere lun og skikket til opholdssted. Den 

 er ogsaa usædvanlig tør, idet der, saavidt jeg har kunnet se, ikke 

 trænger nogen nævneværdig fugtighet derind hverken fra taket eller 

 siderne ; dog gjordes som nedenfor nævnt den iakttagelse, at der 

 under sterkt og vedholdende reen trængte vand ned i hulebunden 



!) I Hestnes's utmark kan man paa de lyngbevoksede moer se tydelige spor 

 av ældre opdyrkning, likesom der ogsaa findes rester av gamle hustomter. 

 En undersøkelse av enkelte av disse vilde maaske være av interesse. 



