18 J- QVIGSTAD. [1910 



med, som de meener, saa tager de barned op af kiedelen, og 

 sætter føderne paa barned under deris vingstre arm, og sætter 

 hovedet paa barned, frem over kiedelen, og staar paa Et knæ, 

 tager saa Neder i kiedelen, og ø/3er af det samme lauge vand, 3, 

 eller nogle gange med sin Høyre haand paa barnetz hovet, og 

 knicker og gnyer det ind i hovedet paa barned, hver gang, og 

 siger det Nafn som ieg nu vasket af dig, var Et skarns Nafn, og 

 nu legger ieg det Nafn paa dig som Jammis-Cuusen eller Jammis- 

 stellen befallede, og som er et smugt deiligt Nafn, effter din og 

 den og dens slegt, som var saadan en mand eller qvinde, hvilcken 

 som var en god Noid, saa ingen vant, eller gick hannem over, i 

 hans konst, og var en god skyttere, og fiskere, baade fix, sterck 

 og snar, og lyckelig og Rig i ald sin tid, saa, sige de End yder- 

 meere, lad mig nu see, at du lever vel under og med dette nafn, 

 og der som du nu icke vilt leve vel med dette deilige og skiøne 

 Nafn, som ieg nu legger paa dig, saa skal ieg kaste dig i siøen 

 og i dybeste vand, og ieg skal kaste dig ud over store og Høye 

 bierge og helde, Ja og kaste dig i store Elf forser, og ieg skal 

 vride hovedet af dig, og træde dig sønder i 'stycker, om du nu 

 icke lever vel under dette Herlige Nafn, som ieg nu legger paa 

 dig, og Naar det er saa klart med Døbing og Vasking, saa graver 

 de et huld under deris seng eller fledt som den kaldis, hvor deris 

 ligge sted er, og slaar dette laug vand deri, og graver over igien, 

 saa bliver det der ved nogen stund, og saa bliver barned straxt 

 frisk karsk og sund igien. Naar de saa har vasket af, deris Daab 

 og Nafn som Præsten har døbl barned med, og lagt Et andet Nafn 

 paa barned igien, men Naar det da hender sig siden igien at barned 

 bliver sygt og græder meget, saa tager de End En varm vand 

 kiedel, og vasker nafnet af barned paa nye igien, og legger Et 

 andet nafn paa barned igien effter den samme maade som før er 

 sagt, og læser de samme ord og lover at de skal giøre med barned 

 saa og saa om det nu icke vil leve, og saa giør de hver gang 

 • der effter siden, saa tit som barned faar ondt eller og græder 

 skræckelig, saa tencker de straxt nu vil det døe, og nu leeder 

 det effter Et nytt nafn igien, og saa tit som børnene faar ondt, 

 saa kommer straxt de for bemelte Dievele, Jammis-stellerne og 



