No. 4] KILDESKRIFTER TIL DEN LAPPISKE MYTHOLOGI. 63 



da kom Moderen til dette barn i Thanen og fandt mig der, og for 

 talde mig det alt sammen og effterdi at hun kunde icke blive saa- 

 lenge til at Prousten Hr Ludvig Christian Paus kom ind i Waranger, 

 saa bad hun mig at ieg vilde sige Prousten dette som ieg og giorde 

 og bede hannem paa hendis vegne at hand vilde være saa god og 

 bede for hendis barn, effterdi at hand haver hiulpet saa mange i 

 saadan tilfælde, saa kand vel skee at gud hielper ogsaa hendis barn 

 formedelst hans bøn, der Prousten kom ind i Waranger effter Kyn- 

 delsmesse paa forbemelte Ao 1713, da fortalde ieg hannem det 

 og sagde hannem qvindens ord og begiæring, da bad Prousten for 

 barned og giorde som hand viste, og siden ud forsket ieg og 

 spurde effter siden der ieg kom i Laxefiorden igien, hvorledis at 

 barned nu lefde, de sagde at hand er nu gandske frisk og færdige 

 og god ved den og den tid, da fornam ieg i sandhed at barned 

 var bleven god ved den tid, og straxt effter at Prousten hafde 

 bedet for hannem første gang i Waranger, End dog at Prousten 

 saag icke dette barn, saa hialp dog Gud barned formedelst hans 

 bøn, saa krafftig er dog guds ord og de troendis bøner men der 

 nu denne var bleven god da blef straxt hans broder som var yngre 

 End hand, og hedte ogsaa olle Ennersøn, befængt med same 

 siugedom. 



Om ole Ennersøn den yngre som Noide-gadzerne 

 ogsaa plaget. 



Men der nu denne Ole Ennersøn blef god frisk og færdige 

 formedelst Proustens forbøn, Da blef straxt hans anden broder Ole 

 Ennersøn som var yngre End hand, den anden Enner Olssøns søn 

 et barn paa 4re aar gl: befængt og bespændt med samme siugdom, 

 thi hand bar sig lige saa adt som hans broder før giorde, thi hand 

 græd og var bange for ald den ting hand saag, som hans broder; 

 baade for folck, Rein thi de ere Reinefolck og held finner som 

 handle med Rein, og græd og frygtede for træer, kiæller, og skiæ- 

 ringer og alt det hand saag, i husedt vilde ogsaa Krybe ind i 

 gloendis Ilden lige som hans broder, saa de kunde icke med stor 

 nød holde hannem men hand kunde ingen forklaring give paa i 

 hvad som hannem skade eller i hvad hand saag, naar de spurde 



