No. 4] KILDESKRIFTER TIL DEN LAPPISKE MYTHOLOGI. 69 



om Ki stina Ludvigs Datters Pauses tieniste pige. 



1713 Da hafde Kistina Ludvigs Datter Paus Een tieniste pige, 

 om sommeren mod høsten gick hun i marcken at hente bær i 

 tuende spande, eller ambare som de kaldis, der hun var nu i 

 marcken allene og hafde hentet noget i sine spande, da kom der 

 nogle til hende som ulve at see til, og tog di/5e tuende bytter eller 

 spande, og slog det som var i, over hendis hovet og tog hende 

 fatt og leede og førde hende med sig ad skougen bedre, paa det 

 siste Krøb hun ind i noget Riis for dem sagde hun, og da blef 

 hun dennem fri, men de vare dog altid om kring hende og saa 

 snart at hun Rørte sig til at vilde gaa hiem, saa vilde de strast 

 rive hende i sønder saa hun torde icke Røre sig, og saaledis var 

 hund borte i 5 dage ind til søndagen at Præsten begynte paa 

 Prædickestollen at bede for hende og talle om hende da blev hun 

 di/?e ulve qvidt og saag dem icke meere, og straxt effter me/3en, 

 kom hun hiem, og der Kistina kom ud i fra sin broder Prousten, 

 da fandt hun sin pige paa gaden, kom da imod hende og hafde 

 klæd sig om, di/3e som saaledis giøre med folk, tager dem bort, 

 saa og dræber dem og farer Ilde med folk de kalder og holder 

 finnerne for jperkel-gadzer, Dievelens gaster og geister. 



Om Johan a Jons Datter i Wadsøen som og var i 

 Een stor fristelse. 



1713 hendet det sig imod høsten, at Johana Jons Datter i 

 Vadsøen blef gael, og lige som besædt. Denne Johana Jons Datter 

 er født af finne forældre med det første, thi de vare finner baade 

 Fader og Moder, men er nu og tiener iblant Normænderne og 

 bruger Normands klæder og er nu lige som en anden Normands 

 tøes, kand og saa temmelig vel læ/3e, paa Nordsk, uden bog, Een 

 søndag, som ieg og saa var i Wadsøen samme tid, da gick denne 

 tøs til alters, og siden om afftenen der effter forsamledt sig den 

 mæste deel, af ungdommen til Een mand heder Nattanel, som de 

 pleier om helligdags afftener, thi der var En dan/?e stue, men denne 

 tøes hafde icke tid før, thi hun maatte hielpe sin Mad Moder Halvers 

 qvinde, først, siden om afftenen i Mørcket gick hun også derhen, 

 som hun plejer, der hun kom nær op til denne Nattanels hu us 



