No. 4] KILDESKRIFTER TIL DEN LAPPISKE MYTHOLOGI. 95 



paa deris maall, Da sagde de første gang, at de saag at det træ 

 inderste i huuset brast af og falt ned, og det skulle betyde at hand 

 seif skulle døe, saa maatte hand leie dem til at Joige og Rune og 

 afvende det, og det blef Klart, anden gang saag de i aabenbaringen, 

 at det andet træ ved døren brast af og falt ned, og det skulle 

 betyde at hans qvinde skulle døe, saa maatte hand anden gang 

 leie dem til at Joige og Rune og afvende den fare ogsaa, da saag 

 de j aabenbaringen og i Drømen siden, at der kom en stor sort 

 mand med En øxe i haanden og vilde af huge de to for bemelte 

 træer, hvilcket de forklarede saa, at det var onde folk, som laag 

 om hannem og hans hustrue, at de onde folk, vilde dræbe hannem 

 og hans hustrue med deris troldom, men de sagde, at de tog sig 

 Ris og kiøre den storte mand veck med, der hand vilde afhuge 

 træerne, og der for har hand nu ingen fare meere for det bemelte 

 onde, men de har nu alt løst den Knude og giort det Klart alt- 

 sammen, saa hand nu icke skal redis meere for dette, saa maatte 

 hand give dem 1 Krygs daller for hver gang de Joiget og Runit 

 for hannem, og der til Et par eller to fæde slagte oxe reiner, for 

 deris umage foruden den fæde oxe Rein som de slagtet og offret 

 for hannem og grof blodet og noget fædt ned under Jorden bag 

 for hans gamme, og beenene, skindet, haarnene og Kløverne lagde 

 de paa En anden offersted, det andet aad de seif op. saa for tiente 

 de meget god hos ånders Pedersøn dene gang som de og altid 

 giorde hos hannem, see hvor svige fuld Dievelen er og hans Noider 

 giærige, Enten de nu saag noget ondt eller icke, saa giorde de det 

 kun alligevel for den store fortieniste skyld, som icke heller re 

 troligt, men Dievelen kand vel meget giøgle og afmalle for deris 

 øyen til at bedrage og forføre dem med. 



om den gehør som Noiden har af finnerne. 



Noiderne har saadan gehør af finnerne at de tør icke talle Et 

 ord, i hans nær værelse som kand være hannem til fortræd, eller 

 at hand skulle have mishag til og fortørnis der over, og icke heller 

 i hans fraværelse tør de sige noget om hannem til det onde, thi 

 hand ved snart, hvad de siger om hannem, fordi hand haver noch 

 saa mange drænger og oppassere, som kand sige hannem det og 



