100 J . QVIGSTAD. [1910 



Hvor le dis de bespotter den, som icke agter Noiden. 



Og om det er nogen som icke agter Noiden, den bespotter 

 de og beleer, og Noiden selv udfier hannem, hader og bespoter 

 hannem, lover hannem alt ondt og giør hannem fortrædt i hvor 

 hand kand, og siger hand skiøtter hvercken om gud eller Noiden, 

 og hand trænger til ingen, men bi kun sige de den Kargie hund 

 kommer vel til at trænge En gang, baade til Noiden og andre, 

 naar en da bliver siug, som ikke agter Noiden, eller hand faar 

 icke fisk og Diur og har u-lycke paa skytteri eller fiskerie, eller 

 der dør et Kreature for hannem, som Noiden og de kand vel giøre 

 hannem, saa siger de, det er rett, det skal saa være, hans karighed 

 kommer nu igien, hand seer at hand haver u-lycke og mod gang 

 i alle maader, og allige vel er hand saa Karig at hand timer icke 

 eller nienner sig at give Et Enniste Kreature til deris af gud til 

 offer, eller give Noiden En liden ting, gied det gick nu veck og 

 bort kom, ald hans Eiedom og ald hans lycke og ald hans Næ- 

 ring og biæring, give det gud at hand maatte nu døe i sin Karighed, 

 og aldelis forsvinde, baade hand seif og hans tilhørende Naar hand 

 er saa Nidsk, Karig og blaa. . . 



Finnerne ere ad ski el de i fra alle andre folk i ald 

 deris lefnedtz fremdragene. 



Saa som finnerne ere adskielde i fra alle andre folk baade 

 med deris Land og boepla/9er, Religion, sprog og Konster, saa vild 

 og Noiderne Effter Noide-gadzernis befatning, og effter deris Noidus 

 den første stiftens paafund, og anordning, at de skal være adskielde 

 i fra alle andre folck, i alle ting — baade sprog, Konster, Klæde- 

 dragt, huus, og værelser, lefnet og væ/?en, skicker og sæder, Ja 

 i deris helle lefnetz fremdragene, som mand kand skindbarligen 

 see, for sine øyen, at det er saa i ald sandhed, og finnerne har 

 seif sagt, at Noiderne til steder dem sledt icke, og ingenlunde vil 

 at de skal for Kaste, de skicker, sæder, sprog og Konster, huus 

 og værelser, Klæde dragt og andet som deris forfædre, har hafft 

 og bruget, De holder det saa fore. at deris forfædre, har værit de 

 allerbeste, vii/?este, sterckeste, og de dristigste i ald verden, og ieg 

 har seif seet og hørt det, om det er nogen, som vild holde sig 



