No. 6] 



ARKÆOLOGISKE UNDERSøGELSER. 



29 



næste tegn minder meget om tegnet 

 for i det samme runealfabet ; der 

 kan dog ikke nu merkes nogen 

 forbindelse mellem den øvre fir- 

 kantede figur og de streger, hvoraf 

 endel er levnet nedenfor. I og for 

 sig selv kunde det ikke være saa 

 overraskende at finde runetegn af 

 det ældre alfabet imellem hellerist- 

 ninger. Som jeg har meddelt tid- 

 ligere, VSS. 1908 nr. 10 s. 20, fandt 

 jeg for to aar siden paa Opauran 

 i Skatval paa en berghelle, som 

 var dækket af græstorv, midt imel- 

 lem to helleristningsfigurer 4 rune- 

 tegn, omgivne af en ramme. Der 

 kan ikke være tvil om, at disse 

 tilhører det ældre runealfabet, skjønt 

 et af dem har en usædvanlig form, 

 og meningen af indskriften ikke 

 kan tydes. Der kan jo heller ikke 

 være noget paafaldende i, at man 

 efter at have lært at bruge runer 

 og paa en tid, da man rimeligvis 

 forstod helleristningernes betydning 

 bedre end nu, kunde vælge netop 

 en saadan ristningsflade til at 

 anbringe en runeskrift paa. Det 

 kan ogsaa erindres om, at det 

 ikke er mere end høist 1 km. 

 fra dette sted til runeindskriften 

 paa Hammeren (Norges Indskr. 

 med de ældre Runer I S. 373 ff.). 

 Da imidlertid de to tegn, som 

 træder tydeligt frem, afviger fra de sædvanlige former, og 

 det, som har fulgt efter, nu er halvt ud visket, vil jeg 



r* 



Fig. 9. 



