No. 9] 



KVARTÆR STUDIER I TRONDHJEMSFELTET. 



og der ret hyppig optrædende partier af det gamle grundfjeld langs 

 selve strandzonen, for den største del af et tæt bebygget lavland, 

 hvor lerafsætningerne udgjør den største del, kun indad og opad mod 

 øst kranset af en rand terrassegrus, der sammen med leret hæver 

 sig til omtrent samme høide, som den vi ogsaa vil gjenfinde læn- 

 gere øst, i Nidelvens dalføre og dette omgivende trakter. For kun 

 at tåge et par eksempler, finder vi ved Langørjebugten et vakkert 

 udviklet terrasselandskab med tre udprægede hovedtrin, et øverste 

 der repræsenterer det høieste, store terrasseniveau, derpaa et vel 

 udviklet trin i omtrent den halve høide og endelig et i fjerdedels- 

 høiden saa omtrent. Hvert enkelt af disse hovedniveauer sees at 

 have sine egne evorsionssystemer, endskjønt der ogsaa indimellem 

 optræder overfladeformer, der antyder, at ogsaa her udglidninger 

 tildels har spillet en rolle. Bebyggelsen er især knyttet til terrasse- 

 fladerne, idet tre fremtrædende rækker gjør sig sterkt gjeldende. 

 Foruden disse tre høitliggende terrasser ser man ogsaa en ganske 

 lav, kun ti til tolv meter over den nuværende strandlinje. For- 

 holdet er saaledes temmelig nøiagtig det samme, som man ser i 

 omegnen af selve Trondhjems by, hvor man imidlertid i den store 

 mangfoldighed af terrasser naturligvis finder en mængde mellem- 

 liggende, ligesom heller ikke den øverste hovedterrasse afslutter 

 terrassedannelsen opad, men hvor heller ikke den lave ti-meter 

 terrasse udebliver, endskjønt den her nærmest* arter sig som en 

 elveterrasse. Forskjellige evorsionssystemer og merker efter gamle 

 skred har man jo nok af eksempler paa ogsaa i Nidelvens dalføre, 

 saavel længere nede som høiere oppe, med de runde kranser og 

 de fremstikkende skarpe rygge. Bebyggelsen og opdyrkningen 

 stanser som regel omtrent ved den høieste hovedterrasse. Bagen- 

 for hæver sig de skogklædte aaser. 



Langs hele Gjeitestranden møder nu det samme forhold. Og 

 ved Bynesset kirke, hvor man har en prægtig udsigt, ser man 

 Bynesset selv som et forholdsvis lavt forland, medens ved Mul- 

 tangen mod sydøst fjeldet gaar meget steilt i fjorden. Men endnu 

 længere øst, nord for Gulosen, ser man den øverste, store terrasse 

 i omtrent samme høide, som vi tidligere har fulgt gjennem Gul- 

 dalen, overalt noget lavere end de høiest liggende merker efter 



