14 P. A. ØYEN. [1910 



den sydvestlige del et lavland. Allerede Fabricius gjorde opmerk- 

 som paa, at det underste lag af muldtorven her for en stor del for- 

 nemmelig bestod af halvraadnede sjøvekster, hvoriblandt han er- 

 kjendte „die Zostera mit ihren langen schmalen Blåttern", og at 

 der under torven fandtes ,,håufig Muschelschaalen und Sand". 1 ) 

 M. Sårs har givet en kort og efter datidens viden ganske træf- 

 fende karakteristik af forholdene inden dette strøg: ,,hele den hen- 

 ved 1 norsk miil lange ydre eller vestlige, fladere deel af ørlan- 

 dets præstegjeld er ophævet havbund eller havstrand. Overalt 

 træffer man her, lige fra den nærværende strand og continuerlig 

 op til de høieste, 40 —50' o. h. beliggende punkter af dette slet- 

 teland, under den nogle tommer til 1 fod (sjeldent derover) tykke 

 muldjord, sand med rullestene og talrige skjæl samt nulliporer; 

 derunder, at slutte fra et sted ved gaarden Vik (den største høide 

 paa ørlandets slette), hvor der var gravet dybere, leerblandet sand 

 ligeledes med skjæl, og underst leer uden skjæl — — — disse 

 vidstrakte skjælbanker ere saaledes af den nyeste oprindelse; de 

 høieste punkter af Ørlandets slette, nu 40—50' o. h., vare den 

 ældste strand og denne er successive ved landets langsomme 

 uniforme stigning bleven flyttet alt længere og længere ned indtil 

 dens nuværende sted. Denne localitet, hvor den fossile fauna 

 tindes continuerlig overgaaende i den nulevende, er saaledes me- 

 get lærerig med hensyn til den postglaciale formations umiddel- 

 bare sammenhæng med den nuværende tid." 2 ) Herfra angiver nu 

 Sårs en forholdsvis lang taunaliste; rigtignok fremgaar det ikke 

 med sikkerhed, at alt er fra Vik, ja der er et par ting, som gjør, 

 at man snarest kommer til at tænke paa, at det er en sammen- 

 blanding fra forskjellige lokaliteter paa ørlandet; thi for det første 

 anfører han ved enkelte arter specielt, at de er fra Vik, mens 

 andre er opført uden nogen speciel angivelse af findested, og for 

 det andet anfører han fundet af Balaenoptera rostrata?, et ske- 

 iet i en myr ved Østerraat, ca. V 4 mil fra havet og 20 — 30 over samme, 

 et fund som han har angivet allerede ved en tidligere anledning. 3 ) 



r ) Fabricius: Reise nach Norwegen 1779, pag. 269. 



2 ) Sårs: Fossile Dyrelevn. fra Quartærper. Univ. prog. 1864, I, pag. 68. 



3 ) Nyt Mag. for Naturvid. B. 12, pag. 262. 



