Na 9] KVARTÆR-STUD1ER I TRONDHJEMSFELTET. 81 



et forhold der nok kunde antyde, at en delvis flytning af lermas- 

 sen havde fundet sted, og det vilde derfor være af stor interesse 

 at kunne bestemme denne flytnings omfang, hvilket det under de 

 nuværende forhold ikke lykkedes mig. Tildels saaes her hos 

 Modiolaria ogsaa en finere stribning paa skallets midtre parti. 

 Formen var tildels noget større end den af -Jeffreys afbildede, 

 nemlig af længde indtil ca. 40 mm. 



Som eksempel paa andre karakteristiske former inden denne 

 afdeling kan nævnes: 



Pecten groenlandicus Sowb. forma typica, men noget iiden, 

 fandtes i høiden 0,18 m. 



Yoldia sp. i en mellem hyperborea og limatula intermediær 

 type fandtes i en forholdsvis liden form, af længde indtil 19 mm., 

 i høiden 0,28 m. 



Portlandia lenticula Moll. naar inden denne afdeling i glatte, 

 glasagtig glinsende eksemplarer en forholdsvis betydelig størrelse 

 af længde indtil 7 mm. i de samme tykke, ovale former, som 

 ogsaa er fundet flere andre steder, f. eks. i Melhus. Ofte havde 

 man ogsaa de mere regulære former. Den var meget talrig, hyppig 

 i hele, samklappede eksemplarer. 



I bakkeskraaningen omkring Romuldsli antyder den rige Tussi- 

 lago vekst, at det samme ler har en temmelig vid udbredelse. Og 

 ved bækken (54,3 m. o. h.) under Liabroen stod et lignende ler, 

 dog her mere sandet, som kviksand. 



Med hensyn til de enkelte arters forekomst ved Romuldsli 

 kan vi merke os følgende: 



Pecten groenlandicus Sowb forekom som regel i forholdsvis 

 smaa og meget tyndskallede eksemplarer. Den tiltager i størrelse 

 opad i lagrækken og naar sit maximum inden zonen med Area 

 glacialis (0,97 — 0,68 m.), men den holder sig enkeltvis i ganske 

 smaa og tynde eksemplarer omtrent til midten af den øvre zone 

 med Portlandia arctica (2,25—0,97 m.). 



Modiolaria nigra Gray er meget større og tilstede i langt 

 rigere antal i grubens bund end høiere op, men den synes at gaa 

 næsten gjennem hele lagrækken, idet der fandtes spor af aftryk 

 selv i den øverste zone med Portlandia lenticula (2,70 — 2,25 m.). 



