92 P- A. øyen. [1910 



ogsaa i hele eksemplarer af den normale formtype og af længde 

 indtil 22 mm. Der fandtes ogsaa ganske smaa brudstykker, der 

 ved sin udprægede og sterkt fremtrædende overfladeskulptur i høi 

 grad minder om enkelte juvenilformer af gruppen Astarte, særlig 

 om A. laurentiana Lyell, men ved direkte sammenligning med L. 

 pernula fra Romuldsli kunde de med sikkerhed henføres til denne 

 art. En lignende formtype er ogsaa gjenfundet ved Ytterland 

 (Ørlandet). 



Portlanclia arctica Gray var meget talrig dels i brudstykker 

 og enkelte skaller, men ogsaa talrig i hele eksemplarer med sam- 

 menklappede skaller. Den forekom ofte i marleker og undertiden 

 i løse kjerner i gjennemhullede marleker. Den naaede en længde 

 af 18 mm. Ikke sjelden fandtes smukt opbevarede epidermisrester, 

 der ligesom skaloverfladen viste den karakteristiske struktur. Den 

 forekom dels i en type, der mere nærmede sig den almindelige 

 forma typica men mere almindelig var dog en varietet, der maatte 

 henføres til var. portiandica. Smaa eksemplarer udmerker sig ved 

 sin ovale form. Der fandtes ogsaa et par udpræget fascetterede 

 eksemplarer, der minder om Nucula sulcifera Reeve. 1 ) 



Portlandia lenticula Møll. var ogsaa temmelig almindelig i 

 forma typica, af længde 5 mm. Formen var snart en slankere, 

 snart en mere but. Den var hyppig i hele, samklappede eksem- 

 plarer. Der fandtes ogsaa et par eksemplarer, af længde 7 mm., 

 der minder meget om den i Guldalen og paa Ørlandet fundne, 

 noget intermedia-Wgnende formtype. 



Toldia hyperborea Lov. var. Der fandtes et par hele, sam- 

 klappede eksemplarer af længde 30 mm. Men som regel var stør- 

 relsen noget mindre, op til ca. 22 mm. Den her forekommende 

 formtype er caudalt noget mere tilspidset end den almindelige 

 forma typica, men maa dog henregnes til denne formgruppe. Den 

 var ikke sjelden. 



Area glacialis Gray fandtes ikke almindelig, men i store, 

 smukke eksemplarer med sammenklappede skaller, undertiden i 

 marleker. Tildels var den meget tyndskallet og forsynet med en 



!) Belcher: The Last of the Arctic Voyages, Vol. II (1855), pag. 396—397 og 

 Pl. 33, fig. 1. 



