No. 9] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET. 135 



lidt sandholdig og da gjerne noget mere graa. Det øverste, tynde 

 lag, 3 cm.— Vs dm., af denne afdeling viser sig oxyderet med en 

 graa og gulbrun farve. En liden Abra bliver her igjen mere al- 

 mindelig end den større. Desuden fandtes her rigeligere Littorina 

 littorea. Mytilus edulis findes gjennem hele lagrækken, men synes 

 talrigst og at naa den kraftigste udvikling her i dette øverste lag 

 sammen med Littorina littorea. 



Thracia sp. forekom ligesaa gjennem den største del af lag- 

 rækken, men naar sin største udvikling (talrigst og i største eks- 

 emplarer) i en zone, der synes at afslutte den anden, Isocardia- 

 førende, afdeling opad, altsaa ca. 2 m. o. bunden, idet her i et 

 forholdsvis tyndt skikt af 1 — 2 dm. tykkelse (Thracia-zonen) meget 

 talrig findes store, men skrøbelige og ofte smuldrende eksemplarer 

 af denne eiendommelige Thracia sp. 



Smaasten forekommer ganske undtagelsesvis i leret, men no- 

 get hyppigere, af indtil valnødstørrelse, i det øverste Littorina- 

 førende lag af afdeling 3. 



Lagningen synes i det store og hele svævende, og strandskikt- 

 ning sees ikke selv i den øverste her omtalte afdeling. 



4. Derpaa følger en tilsyneladende temmelig recent afleiring, 

 af 3 dm. — V 2 m. mægtighed. Denne bestaar for en stor del af 

 trærester, som ogsaa delvis stikker ned i den underliggende gul- 

 graa ler, samt torvrester, humusrester, og deri indblandet flom- 

 sand, delvis med grus, saa det hele giver indtryk af en elveafleiring 

 eller estuarieafsætning, hvilket ogsaa antydes ved den vekslende 

 mægtighed af dette lag. 



5. Derover kommer elvesand i 2 — 2 x / 2 meters mægtighed i 

 svagt, 5—10° mod den nuværende fjord heldende lag, der aftager 

 i mægtighed ettersom den ca. ti meter høie terrasse helder af ned- 

 over. Elvesanden er sterkt vekslende med lag af grovere og finere 

 sand, mere eller mindre sammenhængende, udkilende og med linse- 

 struktur. Mere undtagelsesvis findes lag eller enkelte rader med 

 stene af nævestørrelse og undtagelsesvis hovedstørrelse. Det er en 

 udpræget ørdannelse. 



Der fandtes her følgende arter : 

 Ostrea edulis Lin. forma typica. 



