166 P. A. ØYEN. [1910 



Af denne faunaliste fremgaar tydelig, at man staar lige over 

 for en flerleddet formationsrække. Og det falder ikke her særlig 

 vanskelig, ialfald i de store træk, at læse den kvartære rækkefølge. 



Nyheim. 



Ved Nyheim (Leksdalen) havde man i en høide af 114 m. o. 

 h. følgende profil: 



1. Øverst grus af ca. 1 m. mægtighed. 



2. Derunder kom tilsyne i ca. 3 / 4 m. dyb skjæring en blaa- 

 graa, grus- og sandblandet ler, der viste sig fossilførende, med: 



Cardium edule Lin. 



Montacuta bidentata Mont. 



Abra alba Wood. 



Thracia sp. var. convexa-devexa. 



Arcinella plicata Mont. 



Buccinum undatum Lin. 



Nyheims terrasse gaar opad gradvis over i Lunds terrasse, 

 ca. 125 m. o. h. 1 ) 



I omgivelserne har man her ogsaa høiere terrasser, saaledes 

 ved Karmhusbakken, 146,2 m. o. h., hvor der ved en brønd kom 

 tilsyne blaagraa ler, tildels noget grusblandet, i en tydelig, men 

 noget evorderet terrasse, der med jevn skraaning hæver sig til 

 149,2 m. o. h. Endnu stiger det med tydelig marint terræn, en 

 terrassekant, 3—4 m. op til Nastamyr, hvis kant paa rektangel- 

 kartet begrænses af 150 m.-kurven. Længere syd, i nærheden af 

 Sende, sees marint terrasselandskab godt udviklet endnu ved 163 

 m. høide. Syd for Leksdalsvand har man ved Hallem en udpræget 

 terrasseflade med rullestensgrus 150,6 m. o. h., og endnu følger 

 man her det marine terræn op til en maximumterrasse, 168,2 m. 

 o. h., med den øvre afsluttende terrassekant omtrent tre meter 

 høiere, altsaa 171,2 m. o. h. 



v ) Det kgl. norske Vid.-Selsk. Skr., Trondhjem, 1908, no. 5, pag. 11 — 12. 



