74 K. RYGH. [1910 



medals opfatning ca. 50 m. o. h. Her ligger dog vel ogsaa lito- 

 rinasænkningens strandlinje adskillig høiere, og for de to pladses 

 vedkommende er beliggenheden vel ogsaa betinget af våndene. 



At der har levet folk paa disse steder ogsaa i den yngre sten- 

 alder, er sikkert. Det bevises af den nedenfor beskrevne boplads 

 i Valseshulen og af mange enkeltfund. Det vilde da ikke være 

 noget forunderligt, om der paa saadanne aabne flintpladse, som 

 efter sit hovedindhold tilhører en ældre tid, ogsaa forekommer 

 stykker af yngre oprindelse. Som saadanne kan nævnes den un- 

 der A III nævnte flintpil og antagelig ogsaa nogle enkelte stykker 

 fra andre pladser. Saadanne forekomster kan følgelig ikke til- 

 lægges nogen betydning for fundenes tidsbestemmelse. 



Jeg har her om disse forekomster brugt mere almindelige be- 

 tegnelser, flintpladse, stenalderspladse o. lign. Tidligere brugte 

 man almindelig navnet flintverksteder (verkstedspladse); men dette 

 navn er i den senere tid opgivet og bliver ofte endog betegnet 

 som feilagtigt. Det sidste kan jeg ikke erkjende for rigtigt, naar 

 man ikke netop med navnet forbinder forestillingen om en indu- 

 striel bedrift, men kun deri lægger, at det er en plads, hvor der 

 i længere tid og i større maalestok har været tilvirket redskaber 

 af flint. At det har været arbeidspladse, er uimodsigeligt. Om 

 bopladsene ogsaa har været netop paa de samme steder, kan 

 undertiden være tvilsomt, især hvor man rinder levningerne efter 

 arbeidet paa aaser eller brekker, hvor der ikke er noget ly for 

 veiret. Arbeidspladsens beliggenhed kan mulig ofte have været 

 betinget af, at der fandtes forraad af raaflint paa stedet. Da imid- 

 lertid bostederne ihvertfald ikke kan have været langt fjernede fra 

 arbeidspladsene, kan der jo heller ikke være noget væsentligt at 

 ind vende mod ogsaa at kalde dem „bopladse", om de end ofte 

 ikke har bevaret andre spor efter et her boende folk end levnin- 

 gerne af flintarbeidet. 



Paa ingen af disse nordmørske bopladse er paatruffet orga- 

 niske rester efter maaltider. De østersskaller, som fandtes paa 

 pladsen A 1, kan nemlig som ovenfor nævnt ikke antages at skrive 

 sig fra oldtiden, og det samme gjelder ogsaa en enkelt musling- 

 skal i pladsen A VU. I denne henseende ligner disse pladse 



