No. 1] NORGES POLYTRICHACEÆ. 13 



fugtighet, på nedlagte åkrer, på enger og torvmyrer, som under 

 busker og i skog, særlig løvskog, (hvis den overhodet forekom 

 mer i barskog, er det sikkerlig ytterst sjelden); tørre steder skyl- 

 den ikke ganske, men foretrækker dog en vis jevn fugtighet i 

 underlaget, og en sjelden gang findes den endogså på stener i 

 bækker, (var. rivularis Bryhn). Dens forekomst på vejkanter og 

 ved grustak viser, at den kan leve selv der, hvor mængden av 

 organisk stof i underlaget er ubetydelig, men ulike mere ynder 

 den steder hvor jorden indeholder et vist kvantum muld eller 

 torv. Den gjør ikke forskjel på kalk- og kiseltrakter. 



Av de mange beskrevne varieteter synes der i Norge kun at 

 forekomme var. minor, en reduceret form, som ofte er vanskelig 

 at adskille fra C. tenella, og som er iagttat hist og her indtil 

 Trondhjem, samt den nævnte var. rivularis, som kjendes fra 

 nogen få steder, fornemmelig på Vestlandet. 



Frugten forekommer ikke altid, men fmdes ofte i masse, 

 når den er tilstede; den modnes senhøstes. Blomstringen fore- 

 går på Sørlandet i juli; ved Tvedestrand fandtes so /7 3 — 4 uker 

 gamle frugtanlæg og ved Arendal 19 /7 blomstrende planter; fra 

 Sogn lindes et blomstrende eksemplar samlet 2 7s. I Trondhjems 

 trakten foregår blomstringen åpenbart adskillig tidligere; i Trond 

 hjem er den således iagttat 15 /6, på Hevnskjel fandtes ]5 A frugt- 

 anlæg, som vistnok var mindst 1 måned gamle, i Stjørdalen 28 /6 

 sådanne, som måtte være 3 — 4 uker gamle, og 14 /v andre, hvis 

 befrugtning vistnok var foregåt for mindst 2 — 3 uker siden. 1 

 Opdal 700 m, var blomstringen derimot neppe begyndt 6 /7; i 

 Åsen 320 m. fandtes der 15 /s friske, endnu lukkete pistillidier. 

 Fra Namdalen og nordover til Tromsø amt viser derimot iagt- 

 tagelserne samstemmig en blomstringstid i slutningen av juli 

 indtil slutningen av august: i Grong fandt blomstringen sted 8 /s, 

 ved Bodø ,0 /s, i Fauske 17 /s og 28 /s, i Bardo 21 /7, i Dverberg var 

 den fremskredet 24 /7. Hanblomster er temmelig sjeldne, og jeg 

 angir derfor nedenfor alle de steder, hvor de er fundet. 



Utbredelse: 



Sm. Borge; Østre Fredrikstad; Kråkerø; Onsø; Tune; Spyde- 

 berg (if. Wilse). 



A. Ejdsvold; Feiing; Skedsmo; Nesodden; Aker; Kristi 

 ania c? ; Bærum; Asker. 



