Nr. 1 NORGES POLYTRICHACEÆ. 49 



mais la capsule, surtout les spores, permettent de reconnaitre 

 faeilement ces deux mousses. 



Polytrichum attenuatum Menz. 



Det ældste kjendte eksemplar her fra landet er samlet av 

 Gunnerus 3 /9 1765 i Melhus, men blev av ham anset for at til- 

 høre P. commune, og det samme var vistnok gjennemgående til 

 heldet, indtil Wahlenberg i sin Fl. lapp. (1812) anførte P. for- 

 mosum for den sydlige del av Nordland. 



P. attenuatum indtar en særstilling blandt slegtens norske 

 arter; medens de øvrige enten er indifferente med hensyn til de 

 klimatiske betingelser eller [som P. Swartzii) holder sig til ind 

 landet, så er denne netop en kystart, som ikke er fundet i ind 

 landet ulen pa el eneste sted. Med undtagelse av Oplandsam 

 lerne og Finmarken forekommer den i alle amter fra grænsen 

 mot Sverige til Nordrejsen i Tromsø amt, hvor dens nordgrænse 

 ligger (ved 69° 41' n. b.). Den lindes dog ingenlunde bare på 

 den ytterste kystrand, men går også på sine steder noget inden 

 for denne; fra Kristianiafjordens bund går den således bl. a. op 

 til Romerike, Ringerike og Sandsver, fra Skiensfjorden er der en 

 række voksesteder til langt oppe i Vestfjorddalen, i Sætersdalen 

 lindes den endnu, vistnok i Bykle, op til 1000 m. o. h., fra 

 Trondhjemsf jorden gar den ind helt til Snåsen og møter her 

 utbredelsen fra Namsos østover, langs fjordene i Nordlands amt 

 trænger den frem ialfald til deres bund, og i Tromsø amt lin 

 des den langt inde i landet, som i Bardo og Nordrejsen. Den 

 lindes i de undre højdelag, mest i lavlandet og åsbeltel, dog 

 også i de andre lag av den subalpine region, men det er vist- 

 nok meget sjelden, al den når trægrænsen, hvilket imidlertid 

 efter de foreliggende opgaver synes at være tilfældet både i 

 Vestfjorddalen og i Sætersdalen. Den holder sig mest til skog- 

 trakter, både løv- og barskog, og vokser her dels på jorden 

 mellem græs og andre moser eller på trærøtter, dels i bergrevner 

 og på jorddækte berghylder. Den forekommer likesåvel på 

 kalkholdig som på kalkfrit underlag. 



De fleste av de indsamlete eksemplar har frugl, men den 

 forekommer sikkerlig ikke sjelden steril. Lagets fældning fore- 

 går i sidste trediedel av juli. Blomstringen linder sted sidst i 



