Nr. 1] NORGES POLYTRICHACEÆ. 63 



Sect. 3. Polytricha sexangularia. 

 Folia margine involuta, integra; rete alarum illi costæ dor- 

 sali simile; capsulæ collum cuni sporangio confluens; cellulæ 

 epicarpicæ porosæ. 



Polytrichum sexangulare Florke. 



Det viser sig ved undersøkelse av uriiversitetsherbariet, at 

 denne art blev samlet av Chr. Smith i Telemarken, altså an- 

 tagelig omkring 1812; konvolutten har følgende påskrift: »an 

 sp. nov. fol. lanceol. rigidis integerrimis margine inflexis capsul. 

 subrot. apophysi adnato operculi rostro curvato, > hvilket senere 

 er indcirklet, medens han har tilføjet: non nisi var. simplicior. 

 P. septentrionalis vult S\vartz.« I de tidligere deler av forrige 

 århundrede blev denne art forvekslet med P. alpinum var. sep- 

 tentrionale, og den angis overhodet ikke for Norge før i 1849, 

 (Sjogren i Wickstroms årsberåttelse 1843 — 44,) uten at jeg ser 

 mig istand til at avgjøre, om der ligger en rigtig bestemmelse 

 til grund herfor. 



P. sexangulare er en ægle højfjeldsart; den går så højt op 

 på tjeldene, som der overhodet er samlet moser; pa (ialdhøen 

 når den således 1950 m. Dens nedre højdegrænse falder sam- 

 men med trægrænsen og varierer med denne, så at den langs 

 vestkysten går, absolut tat, lavere ned end inde i landet, og den 

 synes endogså her på et enkelt sted, hvor der neppe lindes høj 

 fjeld, (Gurskoen på Søndmøre,) at gå ned under trægrænsen. I 

 Namdalen er den på et par steder samlet i 600 m. højde, altså 

 ganske sikkert under trægrænsen. Da højfjeldet indtar en stor 

 del av landets overflate, så er der mulighet tilstede for, at denne 

 art har stor utbredelse, og dette viser sig også at være tilfælde. 

 Den tindes i alle amter med højfjeld, forsåvidt dettes mosflora 

 er nogenlunde vel undersøkt; at den mangler i Smålenenes, 

 Akershus samt Jarlsberg og Larviks amt, skyldes den omstæn 

 dighet, at der i disse ikke tindes tilstrækkelige højder; at den 

 derimot ikke er kjendt fra Lister og Mandals samt Stavanger 

 amt, tør med større sandsynlighet bero på, at de derværende 

 fjeldtrakter enten slet ikke eller kun delvis er undersøkt. Deri 

 mot findes den i alle øvrige amter, likesom også på Beeren 

 Eiland, medens den, mærkelig nok, ikke vites at forekomme på 



