Nr. 1] NORGES POLYTRICHACEÆ. 67 



foregåt 3 — 4 uker tidligere. Alle andre, fra Sørlandet, Vestlan- 

 det, Trøndelagen, blomstrer ikke før i sidste halvdel av juli. 



Utbredelse: 



Sm. Hvaler; Skjeberg; Borge, Kråkerø; Onsø ; Vartejg; 

 Trygstad. 



A. Ejdsvold; Ullensaker; Skedsmo; Nesodden; Aker; Bæ- 

 rum ; Asker. 



Bu. Øvre Eker; Hole; Norderhov; Kongsberg; Gol. 



JL. Tjømø; Sandeherred if. Jørgensen; Brunlanes. 



Br. Bamle if. Ryan; Tinn. 



A 7 e. Holt; Barbu; Tromø; Landvik; i Sætersdalen alm. if. 

 Bryhn. 



St. Alm. i Indre Rj^fylke if. Kaalaas; Skudenes; Avalds- 

 nes; Bokn. 



SB. Etne; Ullensvang; Granvin; Arstad; Bergen; Hammer; 

 Alversund. 



NB. Alm. i Sogn if. Wulfsberg; Borgund if. S. Møller og 

 Binstead. 



R. Alm if. Kaalaas. 



K. Fåberg; Ringebu; Våge; Dovre. 



H. Nordre Odalen; Romedal; Elverum; Storelvedalen; Sol- 

 lien; Lilleelvedalen; Tønset; Tolgen. 



ST. Røros; Alen; Opdal alm.; Rennebu; Holandet; Selbu; 

 Tilder; Strinden; Trondhjem; Hejm; Fillan. 



NT. Hegre; Frosten. 



No. Vefsen; Alstahaug; Dønnes; Hemnes; Mo; Bejeren; 

 Fauske; Værø; Flakstad; Buksnes; Vågan; Sortland; Dverberg. 



Tr. Trondenes; Bardo; Målselven; Malangen; Berg; Len- 

 viken; Tromsøsundet; Lyngen; Skjervø; Nordrejsen. 



F. Alten; Hammerfest; Kistrand; Nesseby; Vardø. 



Polytrichum strictum Banks, Menz. 



Det ældste norske eksemplar av denne art, som jeg har på- 

 truffet, er i 1816 samlet av Hofman (Bang), antagelig på Sør- 

 landet. Den første omtale i literaturen av dens forekomst her 

 i landet er vistnok at søke i N. Mag. f. Naturv., b. 2, (1840), 

 hvor M. N. Blytt nævner en P. alpestre, som utvilsomt er nær- 

 værende art. 



P. strictum er bundet til et ganske bestemt underlag, nem- 

 lig til torvjord, og forekommer derfor oftest på torvmyrer, især 

 sådanne, som er på vej til at uttørres, i regelen vistnok på for- 

 højninger og tuer, sjeldnere derimot på våtere steder, men den 



