26 [No. 



mange arter, ikke mindst blandt levermoserne. Man finder således^ 

 dette substrat på gunstige steder besat til sidste plads, og oftest 

 af de forskjelligste arter side om side eller for levermosernes ved- 

 kommende i den intimeste blanding. Blandt de arter, som findes 

 på raddent træ, o§ hvoraf mange hyppigt træffes også på andet 

 underlag (torv, humøs jord, rådne moser), kan nævnes Metzgeria- 

 furcata, Lepidozia reptans, Odontoschisma denudatum, Cephalozia 

 Heller iana, catenulata, media, bicuspidata og curvifolia, Loplio- 

 coleaavteme, Karitia trichomanis, Riccardia latifrons, Ptilidium 

 ciliare, Blepharostoma trichophyllum, Scapania convexa, Junger- 

 mannia exsectå, meisa, porphyroleuca og ventricosa, Dicranum 

 scoparium, fuscescens, montanum og flagellare, Georgia pellucida». 

 Mnium hornum og cuspidatum, Buxbaumia indusiata, Thuidium 

 delicatulum, Philiberti og recognitum, . Brachythecium salebrosum, 

 velutinum, refiexum, Starkei og curium, Plagiothecium denticu- 

 latum og silesiacum, Ambly steg kim serpens samt Hypnum unci- 

 natum, cupressiforme og parietinum. 



b. Porfyrterritoriet, 

 der består af de side 6 nævnte, til Onso og Råde hørende øer i 

 Kristiania-f jorden, indtager blot et areal af 505 hektarer eller 0,56 °/o- 

 af hele det i dette arbejde behandlede område. Dets mosflora af- 

 viger imidlertid, som før antydet, i mange punkter, fra fastlandets, 

 og de øvrige øers og frembyder i og for sig flere interessante enkelt- 

 heder, som retfærdiggjør dets særskilte behandling. 



Af disse øer, der samtlige ligger i en afstand fra kysten af 

 3— S kilometer, er Søstrene og Missingerne særligt udsatte for hav- 

 stormene og som følge heraf i lighed med flere af Hvalergruppens 

 øer fuldstændigt blottede for al trævegetation, nårundtages nogle 

 i kløfterne forstukne barlinde og et lavt, forkrøblet, til marken 

 trykket enerkrat. Rauø frembyder et ganske andet udseende, da 

 3 / 4 af dens overflade er bevoxet med en væxterlig granskov med 

 enkelte indblandede furuer og løvtrær, hvoraf lind er det hyppigste 

 Sletter er i sin søndre del sågodtsom nøgen, medens der i dens 

 nordligere partier findes en del løvskovkrat. 



Fjeldgrunden, der er dannet af en rødlig, cementagtig substants, 

 hvori sees indkittet de mest iorskjelligartede rullestene, klippestykker, 



